справа № 166/515/26
провадження № 2-о/166/25/26
категорія: 

РІШЕННЯ
іменем України
18 червня 2026 року         с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Свистун О.М., 
за участю секретаря Заєць Н.П.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці Сіліка В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Сіліка Віталія Івановича про встановлення факту спільного проживання чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, заінтересована особа Ратнівська селищна рада Ковельського району Волинської області,
установив:
Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Сілік В.І. звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що в АДРЕСА_1 як внутрішньо переміщена особа проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до цього проживав і був зареєстрований у АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. На час смерті з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1997 року проживала заявниця ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі право на компенсацію за зруйновану належну йому квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . 18 березня 2026 року ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. Незважаючи на те, що заявниця за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона не може нотаріально оформити свої спадкові права на належну йому компенсацію за зруйновану квартиру, оскільки відсутні документи про підтвердження факту її родинних чи інших відносин із померлим, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 . 
Зазначив, що із відповіді голови правління ОСББ «Маяк.1» м. Костянтинівка Донецької області ОСОБА_3 № 20 від 24.01.2026, наданої на адвокатський запит, вбачається, що дійсно із 1997 року по вересень 2024 року ОСОБА_1 проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 в його квартирі АДРЕСА_3 , під час чого вели спільне господарство, що полягало у проведенні ремонтів цієї квартири, оплаті комунальних послуг на її утримання та облаштуванні прибудинкової території . 
Вказав, що через постійні артилерійські обстріли у вересні 2024 року ОСОБА_1 переїхала із м. Костянтинівка до своєї дочки ОСОБА_4 у с-ще Ратне Ковельського району Волинської області, продовжуючи постійне спілкування по телефону із ОСОБА_2 , який залишився доглядати за квартирою. 30 серпня 2025 року близько 23 години під час чергового артилерійського обстрілу снаряд влучив у під`їзд із їхньою квартирою, внаслідок чого почалася пожежа. У зв`язку із розривом снаряда ОСОБА_2 був контужений і на якийсь час втратив свідомість, згодом його хтось із сусідів вивів на вулицю. 02 вересня 2025 року ОСОБА_2 був евакуйований із м. Костянтинівка спочатку на збірний пункт до м. Лозова, звідти в евакуаційному вагоні потягу «Краматорськ-Львів» 03 вересня 2025 року прибув до м. Львова, де ОСОБА_1 зустріла його і привезла до своєї дочки ОСОБА_4 в АДРЕСА_4 . 06 вересня 2025 року ОСОБА_1 із ОСОБА_2 переїхали у с. Кортеліси Ковельського району Волинської області, де поселились у належній ОСОБА_5 квартирі як внутрішньо переміщені особи. 09 вересня 2025 року стан ОСОБА_2 погіршився, 15 вересня 2025 року його госпіталізували в інфекційне відділення Ратнівської ЦРЛ на стаціонарне лікування, у ході якого виявлено онкозахворювання. 19 листопада 2025 року у Волинському обласному онкодиспансері ОСОБА_2 було прооперовано, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 він у диспансері помер. 
Зазначив, що факт їх спільного проживання підтверджується сімейними фотокартками про спільний відпочинок, святкування весілля дочки заявниці ОСОБА_4 . 
Установлення факту спільного проживання заявниці із ОСОБА_2 однією сім`єю протягом не менше п`яти років до дня смерті останнього, є одним із способів захисту її невизнаних прав щодо спадкового майна – компенсації за знищену квартиру, належну ОСОБА_2 . 
Просить установити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1997 року по день смерті останнього.
У судовому засіданні допитана в якості свідка заявниця пояснила, що вона і ОСОБА_2 познайомилися на заводі «Автоскло», де вона працювала із 1983 року засипником, а він із 1996 року скловаром. Із 1997 року вони почали проживати спільно як подружжя у її квартирі разом із її неповнолітньою дочкою. Після закриття заводу в 2001 році вони обоє влаштувалися на роботу в пансіонат у селищі Сєдово Новоазовського району Донецької області, де отримали кімнату та проживали в ній упродовж 10 років. У грудні 2011 року вони обоє переїхали в м. Костянтинівку в квартиру ОСОБА_2 на АДРЕСА_5 . ОСОБА_2 влаштувався охоронником на автостоянці «Зоро», звідки у 2020 році звільнився за станом здоров`я. Там і проживали спільно до 2024 року. У вересні 2024 року у зв`язку із посиленням обстрілів вона переїхала до дочки ОСОБА_4 у с-ще Ратне, ОСОБА_2 залишився у м. Костянтинівка доглядати за квартирою. Вони щодня по декілька разів спілкувалися по телефону. У 2025 році зі зв`язком стало гірше. У ніч із 30 на 31 серпня 2025 року в будинок, де проживав ОСОБА_2 , прилетів снаряд. Унаслідок обстрілу ОСОБА_2 контузило, його із палаючого будинку витягнув сусід. Про це вона дізналася від ОСОБА_2 вранці 31 серпня 2025 року. Того ж дня її дочка зв`язалася із волонтерами з проханням евакуювати його. 02 вересня 2025 року його вивезли в с-ще Лозове, звідки поїздом Краматорськ-Львів він приїхав до м. Львова. Зі Львова вона забрала його у с-ще Ратне. Згодом вони поселилися в с. Кортеліси Ковельського району Волинської області. Чоловік жалівся на здоров`я. Деякий час він лікувався у Ратнівській ЦРЛ. Під час лікування в нього виявили онкозахворювання. ІНФОРМАЦІЯ_2 в онкологічному центрі в м. Луцьку його прооперували, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Його поховали 01 грудня 2025 року на кладовищі у с-щі Ратне. За час спільного проживання вони мали спільний бюджет, разом ремонтували квартири, в яких проживали, спочатку її квартиру, потім його, оплачувати комунальні послуги, придбавали продукти й інші необхідні для проживання речі. Вони разом відпочивали, їздили на екскурсії, святкували вагомі події, зокрема як батьки були присутні на весіллі в її дочки. Установлення факту спільного проживання як подружжя без реєстрації шлюбу їй потрібно для успадкування державної компенсації за зруйноване житло ОСОБА_2 , заявку на яку він подав ще за життя. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає, він до проживання із нею жив у російській федерації, де розлучився із дружиною. Його батьки давно померли.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з положеннями ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором між ними. На ці відносини поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Як вбачається з роз`яснень, містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу обов`язковою умовою є наявність таких ознак: спільне проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, взаємних витрат, придбання майна для спільного користування.
Згідно з довідкою Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської райдержадміністрації від 09.09.2024 №712-5003440250 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якої зареєстровано на АДРЕСА_6 , фактично проживає у АДРЕСА_4 .
Відповідно до довідки цього ж Управління від 09.09.2025 №712-7002304269 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано на АДРЕСА_2 , фактично проживав у АДРЕСА_5 .
Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Ратнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 03 грудня 2025 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_2 похований 01 грудня 2025 року на території кладовища селища Ратне, про що свідчить видана ОСОБА_1 довідка Ратнівської селищної ради від 04.05.26 №246/07-22.
Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.03.26 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 зареєстровано спадкову справу.
Голова правління ОСББ «Маяк.1» м. Костянтинівка Донецької області С.Околовська листом від 24.01.2026 №20 на адвокатський запит надала відповідь про те, що ОСОБА_1 із 1997 року до вересня 2024 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 в його квартирі на АДРЕСА_2 . Вони вели спільне господарство, а саме проводили ремонти квартири, сплачували комунальні послуги, облаштовували прибудинкову територію. У зв`язку із посиленням обстрілів м. Костянтинівки у вересні 2024 року ОСОБА_1 переїхала до дочки ОСОБА_4 у с-ще Ратне Ковельського району Волинської області, однак продовжувала підтримувати спілкування із ОСОБА_2 , який залишився доглядати квартиру за вказаною адресою. У вересні 2025 року у зв`язку із руйнуванням квартири ОСОБА_2 переїхав до ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою за підписом старости Кортеліського старостинського округу М.Корнелюка від 06.02.26 №88 ОСОБА_2 проживав без реєстрації як внутрішньо переміщена особа разом із ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . Заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Ратнівської селищної ради не посвідчувався, інформації про спадкоємців і належне ОСОБА_2 майно в Кортеліському старостинському окрузі немає. 
ОСОБА_2 відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав від 02.10.2025 на праві власності належала квартира АДРЕСА_3 . 
Із повідомлення про пошкоджене або втрачене майно з порталу «Дія», що синхронізує із Реєстром пошкодженого та знищеного майна, ІП-11.09.2025-583346 від 11.09.2025 установлено, що квартира АДРЕСА_3 площею 61,4 кв.м. за номером ОНМ 2111810614120, пошкоджена частково (не придатна до експлуатації), згоріла.
У порталі «Дія» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрував заяву на отримання компенсації на відновлення окремих категорій зруйнованих об`єктів нерухомого майна, а саме квартири за вказаною вище адресою. 
Факт спільного проживання підтверджується наявними у матеріалах справи спільними фотознімками з сімейного відпочинку за різні роки, що підтверджують тривалий, сталий та близький характер стосунків, притаманний подружжю.
Крім того, факт проживання однією сім`єю в судовому засіданні підтвердила свідок  ОСОБА_4 , дочка заявниці, яка дала показання про те, що її матір і ОСОБА_2 почали спільно проживати у квартирі матері разом із нею, коли їй виповнилося 10 років, тобто з 1997 року. Коли вона навчалася у 8 класі, мати і ОСОБА_2 переїхали у с. Сєдове, де проживали 10 років, вона ж залишилася із бабусею у м. Костянтинівка. Після закінчення школи вона теж поїхала туди, де працювала, проходила виробничу практику. Згодом матір із співмешканцем переїхали у м. Костянтинівку в квартиру останнього. У 2020 році вона вийшла заміж і переїхала від них. У 2024 році матір евакуювалася до неї у с-ще ОСОБА_6 , ОСОБА_7 їхати не захотів, доглядав за квартирою. У серпні 2025 року в зв`язку із руйнуванням квартири евакуювали і ОСОБА_2 . Згодом у нього виявили онкозахворювання, від якого він помер. Матір і ОСОБА_2 за життя спільно купляли продукти, оплачували комунальні послуги, робили ремонти, їздили на відпочинок, були в якості батьків на її весіллі.
Показання свідка ОСОБА_4 є послідовними, несуперечливими та повністю узгоджуються з показанням ОСОБА_1 , письмовими матеріалами справи. Суд не має підстав сумніватися у правдивості свідчень вказаної особи.
Згідно з листом Ратнівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 08.05.26 №258/22ю9-03.05 відсутні актові записи про шлюб ОСОБА_2 та відомості про нього як батька. 
Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді права на компенсацію зруйнованого житла.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає вимогою законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено факт існування усталених шлюбних відносин та ведення спільного побуту між особами.
У судовому засіданні встановлено, що фактично з 1997 року по 30 листопада 2025 року ОСОБА_8 проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. 
Вирішуючи питання щодо періоду проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд враховує положення ст. 5 Цивільного кодексу України щодо дії актів цивільного законодавства у часі, а також Прикінцеві положення Сімейного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року.
Оскільки Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР, який діяв до 01 січня 2004 року, не передбачав правових наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу, а норми Сімейного кодексу України не мають зворотної дії в часі, правові наслідки проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть застосовуватися судом виключно до відносин, які виникли починаючи з 01 січня 2004 року.
З огляду на викладене факт спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути встановлений судом виключно за період, починаючи з 01 січня 2004 року. Таким чином, встановленню в судовому порядку підлягає період спільного проживання сторін з 01 січня 2004 року по 30 листопада 2025 року.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 89, 175, 265, 293, 315 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, заінтересована особа Ратнівська селищна рада Ковельського району Волинської області, задовольнити.
Установити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, із 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Заінтересована особа: Ратнівська селищна рада Ковельського району Волинської області, вул. Центральна, 19 с-ще Ратне Ковельського району Волинської області, код ЄДРПОУ 04334695
Дата проголошення повного рішення 23 червня 2026 року о 15 год 30 хв.

Суддя Ратнівського
районного суду        О.М.Свистун