Єдиний унікальний номер №538/438/26
Провадження №2/538/572/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого судді – Кунець М.Г.,
за участю секретаря судового засідання – Петрової С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (місцезнаходження: Куренівський провулок,19/5, м.Київ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Суд
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції сторін.

1.1.Представник Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» звернувся до Лохвицького районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 травня 2018 року між ПАТ «КБ «Глобус» та відповідачкою укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. 
У заяві-анкеті погоджено умови кредитування та графік платежів, зокрема: сума ліміту овердрафту 38 000,00 грн, строк дії 12 місяців, відсоткова ставка 42 %. 
З часу отримання кредиту, відповідачка належним чином не виконувала грошове зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 68 114,48 грн. 
Таким чином, представник позивача, посилаючись на умови договору, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом та понесені судові витрати.

1.2. У поданому 15 травня 2026 року відзиві на позов, представник відповідачки просить відмовити у задоволенні позову за необгрунтованістю, оскільки позивачем не додано до матеріалів справи копії договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідачка не укладала кредитного договору з ПАТ «КБ «Глобус». На адвокатський запит, відповідачкою отримано інформацію що згідно даних АСВП, ВП 59816843 з примусового виконання виконавчого напису № 2704 від 06.06.2019 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» борг в сумі 42678,73 грн. на виконанні у відділі не перебуває, а було передано до архіву Лохвицького ВДВС у Миргородському районі . Тобто, за наявності такого виконавчого напису, провадження у даній справі підлягає закриттю за п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю спору між сторонами. Крім того, відповідачка зазначає, що нарахування відсотків є неправомірним, оскільки відсотки продовжувалися нараховуватися і після вчинення нотаріусом виконавчого напису. Виписка по карткових рахунках позивачем не була надана. Розрахунок не містить розрахунку відсотків та відомостей за якою процентною ставкою проведено їх нарахування. До того ж, просить врахувати необгрунтованість суми правової допомоги, яку просить стягнути позивач.

1.3.01 червня 2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому представник просив задовольнити позовні вимоги, оскільки боржником заборгованість не сплачена, у банку не має можливості стягнути заборгованість за виконавчим написом нотаріуса, органами ДВС винесена постанова про повернення виконавчого документа стягнувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Лохвицького районного суду від 18 березня 2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання сторони в справі не викликалися, однак повідомлялися про розгляд вказаної судової справи судом. 
Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що вказав у позовній заяві, позовні вимоги підтримав.
15 травня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову за необгрунтованістю. 
Того ж, 15.05.2026 представником відповідача подано клопотання про витребування доказів від АТ КБ «Глобус», зокрема виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 06.06.2019 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 та документів, які стали підставою вчинення виконавчого напису нотаріуса.
18 травня 2026 року представником відповідачки подано заяву про перехід зі спрощеного провадження в процедуру загального позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, яка не підлягає задоволенню з наведених у мотивувальній частині рішення підстав.
01 червня 2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач просить задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідачкою не сплачена заборгованість, а виконавчий документ повернуто стягувачу. 
Представником відповідачки 03.06.2026 подано до суду заперечення (на відповідь на відзив), в якому вважає заборгованість за кредитом необгрунтованою та просить у задоволенні позову відмовити.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, приходить до наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 25 травня 2018 року між ПАТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 укладено договір на відкриття поточного рахунку, обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту та погоджено умови кредитування, графік платежів (а.с. 14). 
Відповідно до умов договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_1 , який в подальшому було змінено на № НОМЕР_2 за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів ПАТ «КБ «ГЛОБУС» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту. Сума ліміту овердрафту становить 38 000,00 грн, строк дії 12 місяців, відсоткова ставка 42 %.
Пунктом 1.1.19. договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної- картки встановлено, що овердрафт - кредит, який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції держателем ПК залишку коштів на рахунку та в інших випадках, визначених цим договором.
15 квітня 2019 року рішеннням тарифного комітету банку затверджено зміни до тарифного плану «Запасочка», що затверджено протокол №14 від 15.04.2019, в тому числі внесено зміни до розміру відсоткової ставку та збільшено до 46,8% річних (а. с. 20-21).
На виконання п.6.1.2. банк розміщував відповідну інформацію в мережі інтернет на сайті банку.
Тобто банк дотримався процедури повідомлення клієнта про зміну тарифів передбачених умовами договору та не отримав письмової незгоди(заперечення) клієнта. 
Таким чином, зміни що набрали чинності з вказаних в них дат є обов`язковими для виконання сторонами договору.
В той же час відповідачкою не здійснювалось і часткове погашення заборгованості, яка на сьогодні становить 68 114,48 грн., з яких 37 885,93 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 30 228,55 грн. прострочена заборгованість по процентам (а. с. 31-37).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно частини першої статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Мотивована оцінка і висновки суду. 

Як встановлено судом, відповідно до погодженого сторонами кредитного договору, відповідний договір є безстроковим, що підтверджено у п.5.11 договору: «цей договір набуває чинності в день отримання банком від клієнта письмової заповненої та підписаної заяви на приєднання і діє до закриття рахунку та виконання сторонами всіх належних за договором зобов`язань». 
Пунктом 4.7.3. договору визначено, що клієнт зобов`язаний повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п.1.9. договору.
Згідно пункту 4.7.4. договору, за користування неповернутою в строк сумою дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк суми обов`язкового щомісячного платежу (якщо такий визначений тарифами) та процентів за користування лімітом дозволеного овердрафту, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти та штрафи відповідно до умов цього договору та тарифів банку.
З метою стягнення заборгованості в примусовому порядку, банк звернувся до нотаріуса про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за період з 25.05.2018 по 29.03.2019 у сумі 41 678, 73 грн.
Виконавчий напис вчинено 06 червня 2019 року, з метою його виконання відкрито виконавче провадження, що банком пред`явлено для примусового виконання через органи ДВС.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу постановою про повернення виконавчого документа, за відсутністю у боржника майна. 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 357/5125/16-ц (провадження № 61-15142сво18) зазначено, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Таким чином, оскільки відповідачкою заборгованість не сплачена, у позивача не має можливості стягнути заборгованість за виконавчим написом нотаріуса, що зумовило подачу позову до суду.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Верховний Суд неодноразово підтверджував свою позицію про те, що банківська виписка в розумінні статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, пунктів 41, 42, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України 04.07.2018р. №75, інших нормативних документів Національного банку України, як документ, що є підтвердженням виконаних за день операцій за рахунком клієнта, є належними та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанова Верховного Суду від 25.05.2021р. у справі №554/4300/16-ц).
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі. № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21).
Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який є доказом і який береться до уваги при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення на користь АТ "КБ "Глобус" заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідачкою, заявлений позивачем розмір заборгованості, належними та допустимим доказами не спростовано.
Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
До того ж судом встановлено, що 18 травня 2026 року представником відповідачки подано заяву про перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.
Вирішуючи зазначену заяву, суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи,  у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки ціна позову в цій справі становить 68 114, 48 грн., що не перевищує встановленого законом розміру, тому ця справа є малозначною в силу закону.
Згідно з частиною першою статті 274 ЦПК України малозначні справи розглядаються судом у порядку спрощеного позовного провадження.
Суд також враховує, що характер спірних правовідносин, предмет доказування та обсяг наданих сторонами доказів не свідчать про складність справи та не потребують проведення судового засідання з повідомленням і викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. При цьому учасники справи не були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права шляхом подання письмових пояснень, заяв по суті справи та доказів.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження та вважає за необхідне здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Щодо розподілу судових витрат. 

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного.
При зверненні до суду ТОВ "КБ "Глобус" було сплачено 3 328,00 грн. судового збору, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 05.03.2026 і підлягає стягненню з відповідачки, згідно вимог ст.141 ЦПК України.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Так, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідачки 7 500,00 грн. понесених витрат на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги адвоката. 
Із правової позиції Великої Палати Верховного Суду вбачаєтться, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), a також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були тaкi витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обгрунтованою (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12- 171гс19). 
Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у своїх рішеннях від 12 жовтня 2006 p. y справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначив, що присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фaктичними і неминучими, a їхній розмір обгрунтованим. У рішенні ЕСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, якi мають розумний розмір. 
Суд, враховуючи вищезазначене, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг тa витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності тa співрозмірності, вважає за можливе стягнути з вiдпoвiдaчки на користь позивача 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок витрат на пpaвничy допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витpaт для цієї cпpaви. 
Ha підставі викладеного та керуючись статтями 526, 530, 549, 551, 625, 1049, 1050, 1054 ЦK України, статтями 12, 81, 89, 137, 141, 263-265, 354 ЦПK України, суд, 

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. 

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 114 (шістдесят вісім тисяч сто чотирнадцять) гривень 48 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» судовий збір у розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок. 

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча ) гривень 00 копійок. 

Відмовити Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» у частині стягнення із ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну тa резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (код за ЄДРПОУ: 35591059, адреса місцезнаходження: м. Київ, Куренівський провулок, 19/5).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2026 року.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ