Справа № 931/772/25
Провадження № 2/931/33/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О., 
за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,
представника позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат - ОСОБА_4 , 1962 року народження, який на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 .
26 лютого 2021 року в приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. була відкрита спадкова справа №48/2021 до майна померлого ОСОБА_4 .
Після смерті брата відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, зокрема, земельну ділянку, загальною площею 0,6500 га, кадастровий номер - 0722486300:01:000:0557, що розташована за адресою: Волинська область, Володимирський район (кол. Локачинський район), с. Шельвів. Дана земельна ділянка була успадкована братом по смерті матері ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , методом спільного проживання. Однак, за життя брат не оформив своїх спадкових прав.
Зазначає, що земельна ділянка належала ОСОБА_6 на підставі рішення сесії Шельвівської сільської ради Локачинського району від 16.11.1993 року №15/2.
На момент відкриття спадщини після смерті брата, у нього відсутні спадкоємці першої черги, відповідно спадкоємцями другої черги, які прийняли спадщину, є позивач - ОСОБА_2 .
26 травня 2025 року вона як спадкоємець звернулася із заявою до приватного нотаріуса, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,6500 га.
Однак, нотаріусом було відмовлено їй в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку в зв`язку з тим, що відповідних правовстановлюючих документів спадкоємцем подано не було.
Просить визнати за нею, ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,6500 га, кадастровий номер - 0722486300:01:000:0557, що розташована за адресою: Волинська область, Володимирський район (кол. Локачинський район), с. Шельвів, в порядку спадкування після смерті брата - ОСОБА_4 .
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.
У підготовчому судовому засіданні 12.11.2025 року відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позову, а 30.03.2026 року подав до суду письмову заяву про визнання позову повністю. Просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Представник відповідача - Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, будь яких клопотань, заяв, відзиву на позов не подав. Про поважні причини неявки не повідомив.
Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , 1962 року народження, який на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 01 грудня 2020 року (а.с. 4).
Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та позивачем - ОСОБА_2 , а саме те, що вони є рідним братом та сестрою, підтверджується рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 04.10.2021 року у справі № 164/1244/21, що набрало законної сили 04.11.2021 року (а.с. 5)
Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
26 лютого 2021 року в приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. була відкрита спадкова справа №48/2021 до майна померлого ОСОБА_4 (а.с.6).
Позивач стверджує, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, зокрема, земельну ділянку, загальною площею 0,6500 га, кадастровий номер - 0722486300:01:000:0557, що розташована за адресою: Волинська область, Володимирський район (кол. Локачинський район), с. Шельвів, і дана земельна ділянка була успадкована ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка прийняла спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), методом спільного проживання. Однак, за життя ОСОБА_4 не оформив своїх спадкових прав. Дані обставини підтверджуються довідкою приватного нотаріуса № 333/02-14 від 18.09.2024 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , довідкою Шельвівської сільської ради № 142 від 10.03.2016 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 (з якого вбачається, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ) (а.с. 6-11, 91).
Відповідно до рішення сесії Шельвівської сільської ради Локачинського району від 16.11.1993 року №15/2 "Про розгляд заяв по приватизації земельних ділянок громадян" вирішено передати ОСОБА_6 безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,65 га, для ведення підсобного господарства, що підтверджується архівним витягом Державного архіву Волинської області від 17.12.2021 року №2145/01-29 (а.с. 15).
26 травня 2025 року позивач як спадкоємець звернулася із заявою до нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,65 га, яка належала ОСОБА_6 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, методом спільного проживання та померла, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав.
Приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г. було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку в зв`язку з тим, що відповідних правовстановлюючих документів спадкоємцем не було подано (а.с. 26).
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.
Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.
Предметом спору у справі є визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.
Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. 
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у ст. 17 ЗК України (в редакції від 12.07.2000 року), якою встановлено, що громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в 
адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї.
Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 22 ЗК України (в редакції від 12.07.2000 року) передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на 
умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. 
Відповідно до ст. 23 ЗК України (в редакції від 12.07.2000 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
Частиною другою ст.16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцевіна момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Позивачка, звернувшись з даним позовом до суду про визнання за нею права власності на земельну ділянку, вказує, що таке право у неї виникло після відкриття спадщини по смерті брата ОСОБА_4 , який успадкував земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_5 , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , методом спільного проживання, однак які за життя не оформили своїх спадкових прав. Вважає, що земельна ділянка належала ОСОБА_6 на праві власності згідно з рішенням сесії Шельвівської сільської ради Локачинського району від 16.11.1993 року №15/2.
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_6 не виготовлено державного акту на спірну земельну ділянку, яким посвідчується право власності на землю згідно з вимогами чинного за життя та на час смерті  ОСОБА_6 . Земельного кодексу України. 
Розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) відбулась у 2024 році за заявою ОСОБА_2 , тобто після припинення цивільної дієздатності спадкодавця ОСОБА_6 (а.с.16-25).
Таким чином, суд вважає, що вказана земельна ділянка на момент відкриття спадщини не увійшла до її складу, оскільки ОСОБА_6 не набув право власності на неї, у спосіб встановлений законом. Таким чином, земельна ділянка не могла бути успадкована.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.
При цьому під початком процедури приватизації слід розуміти вчинення спадкодавцем активних дій, спрямованих на набуття права власності на земельну ділянку, зокрема: звернення до компетентного органу із заявою про передачу земельної ділянки у власність; отримання відповідного дозволу чи рішення; ініціювання виготовлення документації із землеустрою; інші дії, які свідчать про реалізацію особою свого права на приватизацію.
Отже, відсутність державної реєстрації права власності або незавершеність процедури оформлення не позбавляє спадкоємців можливості вимагати завершення такої процедури, за умови доведення факту її початку спадкодавцем.
Крім того, лише факт визнання відповідачем ОСОБА_3 позову суд не може покласти в основу свого рішення про задоволення позову, не дослідивши при цьому обставини справи, позаяк таке визнання не може суперечити закону або порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб.
Позаяк у даній справі визнання позову відповідачем ОСОБА_3 суперечить закону, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України відмовляє у його прийнятті та, враховуючи вищенаведене у сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. 
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовзадоволенню не підлягає, то витрати з оплати судового збору залишаються за позивачем.
Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 82, 83, 141, 206, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків -  НОМЕР_5 .
Відповідачі: 
ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .
Затурцівська сільська рада Володимирського району Волинської області, адреса: с. Затурці, вул. Липинського, 66, Володимирського району Волинської області, код ЄДРПОУ 04332087.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба