ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1537/26 Справа № 171/2150/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Нікітюк В.М., за участю захисника Нечаєва Л.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Нечаєва Л.Є. на постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 30.05.2025 о 16:10 год. в м.Апостолове по вул.Визволення водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, мопедом без державних номерних знаків та відповідного права керування даним ТЗ, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі КЗ «КПНД» ДОР» відмовилася, що зафіксовано на боді-камеру 799350, чим порушила пункт 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Нечаєв Л.Є. просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню. На його думку, висновки суду про доведеність вини не відповідають фактичним обставинам справи, судом не надана належна правова оцінка письмовим та відеодоказам, а також діям поліцейських. Зазначає, що суддя безпідставно відмовив у реалізації права захисника на ознайомлення з відео файлами, які у справі є доказами. Наголошує, що ним та ОСОБА_2 були подані заяви про перенесення розгляду справи, однак відділ документообігу зареєстрував та передав судді вказані заяви невчасно. При цьому, суддя приймаючи рішення по справі о 9:15 годині, в описовій частині вказав на заяви про перенесення, які були отримані більш як годину після завершення розгляду в 10:26 та 10:52. Наголошує, що розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника суд позбавив останню права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зазначає, що суд не встановив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки в протоколі відсутні підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні позначки роз`яснення прав громадянці держави Австрія, відсутній в даному випадку адвокат і повідомлення консулу Австрії про затримання громадянки іноземної держави. Вказує, що рапорт працівника поліції не є незалежним та об`єктивним доказом. Зауважує, що направлення на медичний огляд, це документ, що підтверджує дотримання процедури огляду тому відмова водія від проходження огляду у медичному закладі повинна бути зафіксована саме у медичному закладі. Зазначає, що суд не встановив дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду. Звертає увагу, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4852530 від 30.05.2025 року стосується права керування транспортним засобом не маючи права керування. На жодному паперовому носії, які стосуються правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не має підпису ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконала, що й призвело до вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346296 від 30.05.2025 року, згідно якого 30.05.2025 року о 16:10:00 в м.Апостолове по вул.Визволення водій ОСОБА_1 керувала мопедом без державних номерних знаків та відповідного права керування даним транспортним засобом, під час бесіди у останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. На законну вимогу поліцейського пройти медичний огляд в установленому законодавством порядку відмовилась, чим порушила пункт 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, серії ЕНА № 4852530 від 30.05.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, не проведений у зв`язку з відмовою від проходження огляду.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Рапортом інспектора, згідно якого 30.05.2025 року о 16:10 згідно ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове по вул. Визволення був зупинений транспортний засіб «JOG» без державних номерних знаків під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході бесіди встановлено, що остання керувала транспортним засобом не маючи права керування на даний вид транспортних засобів. При подальшому спілкуванні у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. На пропозицію пройти медичний огляд в установленому законодавством порядку остання відмовилась. Складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Від подальшого керування транспортним засобом відсторонено.
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі – Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. 
Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення. 
Оскільки ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені у ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.
З оглянутого відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинений за порушення ПДР, під час спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, повідомлено про них водію та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що остання відмовилась, зазначивши, що це є її правом та повідомила, що готова сплатити штраф.
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, повністю узгоджується з обставинами, викладеними у протоколі, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Оглянутим відеозаписом спростовуються і доводи захисника про не встановлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Зазначення у протоколі громадянства Австрія апеляційний суд вважає опискою, що не впливає на міру відповідальності особи, оскільки статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. 
Апеляційний суд не вбачає порушення права ОСОБА_1 на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП. 
При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).
Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 була обізнана про розгляд стосовно неї справи у Тернівському районному суді м. Кривого Рогу, нею було укладено угоду про надання правової допомоги, захисник ознайомився з письмовими матеріалами справи 13.03.2026 року. Отже сторона захисту була належним чином повідомлена про розгляд справи 29.04.2026 року.
З врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суддя першої інстанції правильно дійшов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).
Апеляційний суд наголошує, що відповідно до ст.6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам самої ОСОБА_1 .
Крім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення.
Доводи захисника про те, що суд позбавив його можливості ознайомитися з долученим до протоколу відеозаписом, не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять відомостей про причини неявки захисника для ознайомлення з відеозаписом за його заявою від 20.04.2026 року.
Клопотань про ознайомлення з відеозаписом до апеляційного суду не надходило.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд із дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставин справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.
Посилання у рішенні суду на подані заяви про відкладення, які надійшли після розгляду справи не впливають на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом не можуть бути взяті до уваги, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення.
Фіксування відмови від проходженняогляду у медичному закладі саме у медичному закладі не передбачено вимогами чинного законодавства, тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.
Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Нечаєва Д.Є. залишити без задоволення.
Постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя