П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/10752/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
05 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Білої Л.М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з позовом до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
12.01.226 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту №7/1 від 09.01.2025 фірма "GAOMI XINGFU LABOR PROTECTION PRODUCTS CO., LTD, Китай" (Продавець) поставила, а фізична особа-підприємець ОСОБА_2 отримала і оплатила за товар (Рукавиці) загальною кількістю 150180 шт. на загальну суму 2274,70 доларів США (далі - Товар).
З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару від імені позивача представником товариства з обмеженою відповідальністю «Фавор Ексім Груп» подала до Хмельницької митниці електронну митну декларацію №25UA400040013746U8, в якій визначена митна вартість товару, що імпортується за основним методом, за ціною Контракту в сумі 22274,7 доларів США.
До митної декларації №25UA400040013746U8 позивачка подала наступні документи: пакувальний лист б/н від 12.04.2025, рахунок-проформу 20250412 від 12.04.2025, рахунок-фактура (інвойс) 20250412 від 12.04.2025, коносамент ZM25030933А від 01.04.2025, автотранспортну накладну № 23 від 05.06.2025, сертифікат про походження товару № С255567440640012 від 24.04.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару № 3 від 15.01.2025 на суму 13515,72 доларів США, банківський платіжний документ, що стосується товару № 5 від 22.04.2025 на суму 8758,98 доларів США, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 9349 від 06.06.2025, документ, що підтверджує вартість перевезення товару OW011898-2 від 06.06.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу № 7/1 від 09.01.2025, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів, договір № 83 від 22 квітня 2025 року про надання послуг митного брокера, договір (контракт) про перевезення 270325-А від 27.03.2025, заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів 5135/14/28-01-01 від 10.06.2025, копію митної декларації країни відправлення 431020250000069249 від 29.03.2025.
За результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару, митний орган відмовив у митному оформленні товару та склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 11.06.2025 №UA400000/2025/000131/2.
Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
- заявлений рівень митної вартості товарів (3,78дол. США/кг), не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби (4,43 дол. США/кг);
- особа, яка надає інформацію про вартість перевезення не відповідає особі, яка здійснює перевезення;
- комісійна винагорода експедитора не додана до митної вартості товару враховуючи, що експедиційні послуги надаються протягом всього маршруту перевезення;
- до митного оформлення не надано заявку на перевезення, передбачену п. 1.4. договору на перевезення;
- розбіжності в частині суми товару в контракті та заявленій до митного оформлення;
- банківські платіжні документи не містять відміток, які передбачені формою цього документа;
- згідно офіційних даних сайту митних органів Китайської Народної Республіки за даним кодом УКТЗЕД 6116108000 встановлено, що вартість даного товару, експорт якого здійснювався у березні 2025, вища, ніж заявлена до митного оформлення, а саме 4,59 дол. США/кг;
- в копії МД країни відправлення не зазначено номер договору підряду, що не дає можливості ідентифікувати чи відноситься даний документ до цієї поставки товару, крім того копія МД країни відправлення видана раніше, ніж проформа-інвойс та раніше як здійснено відвантаження товару по коносаменту. Також в копії МД країни відправлення зазначено інший опис товару, а саме хімічний склад рукавиць не відповідає заявленому до митного оформлення;
- в наданому до митного оформлення контракті відсутній підпис продавця, як це передбачено формою документа».
За результатами коригування митної вартості товару митна вартість товару скоригована до 28804,52 доларів США.
У зв`язку з цим різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною Відповідачем, склала 52452,58 грн, яку Позивач і сплатив.
Не погодившись із вказаним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Приписами статті 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини першої та другої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14.
Як видно з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.
Відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої позивачем, дійшов висновку, що в наданих декларантом документах міститься ряд розбіжностей, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості.
Що стосується твердження відповідача про те, що заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товарів, зокрема: заявлений рівень митної вартості товарів (3,78дол. США/кг), не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби (4,43 дол. США/кг) та що згідно офіційних даних сайту митних органів Китайської Народної Республіки за даним кодом УКТЗЕД 6116108000 встановлено, що вартість даного товару, експорт якого здійснювався у березні 2025, вища, ніж заявлена до митного оформлення, а саме 4,59 дол. США/кг, слід звернути увагу на таке.
Можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення Відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а вже наявною в митного органу ціновою інформацією.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митного кодексу України не передбачено.
Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.
Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Щодо зауважень відповідача про те, що особа, яка надає інформацію про вартість перевезення не відповідає особам, які здійснюють безпосереднє перевезення товарів та того, слід зазначити, що відповідач не обґрунтував яким чином це впливає на визначення митної вартості товару.
Стосовно твердження відповідача, що комісійна винагорода експедитора не додана до митної вартості товару враховуючи, що експедиційні послуги надаються протягом всього маршруту перевезення, судом встановлено наступне.
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 по справі №804/16553/14 зробив висновок, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Позивачка уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «ВАНВЕЙЛ» договір транспортного експедирування № 270325-А від 27.03.2025, який зі сторони експедитора підписаний директором Колбіним А.В., який і підписав довідку про транспортно-експедиційні витрати OW011898-2 від 06.06.2025.
Відповідно до графи 20 Розділу ІІІ «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
До митного оформлення надано рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) № 270325-А від 27.03.2025 про транспортно-експедиційні послуги № 9349 від 06.06.2025, що підтверджує вартість перевезення товару OW011898-2 від 06.06.2025.
Окрім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, згідно умов пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту № 7/1продавець здійснює поставку товару на умовах FOB Qingdao відповідно Інкотермс 2020.
За умовами FOB (Free on Board) в Інкотермс 2020 продавець несе певні обов`язки та відповідальність, фокусуючись на момент завантаження товару на судно, зокрема, продавець несе відповідальність за оплату всіх витрат, пов`язаних з доставкою товару до порту відправлення, включаючи транспортні та страхові витрати.
У зв`язку з чим доводи апелянта стосовно неврахування винагороди експедитора до митної вартості товару необґрунтованими.
Даючи оцінку доводам апелянта, що до митного оформлення не надано заявку на перевезення, передбачену п. 1.4. договору на перевезення, колегія суддів зазначає слідуюче.
Суд зазначає, що для визначення митної вартості не має значення факт подання/не подання до митного органу заявки на перевезення, оскільки зазначений документ не визначений як обов`язковий при вирішенні питання визначення митної вартості товару.
Щодо зауважень митниці, що банківські платіжні документи не містять відміток, які передбачені формою цього документа.
Судом встановлено, що банком платіжні інструкції від 15.01.2025 та 22.04.2025 прийняті до виконання та виконані, відповідно, грошові кошти надійшли на рахунки контрагента позивача, тому питання відповідності цих платіжних документів передбаченим формам не може бути вирішальним при з`ясуванні митницею достовірності визначення позивачем митної вартості задекларованого товару, відповідно і не може породжувати будь-яких сумнівів.
Окрім того, обставинами для прийняття оскаржуваного рішення є виявлення розбіжності в частині суми товару в контракті та заявленій до митного оформлення; також в контракті відсутній підпис продавця, як це передбачено формою документа.
Колегія суддів критично оцінює такі доводи апелянта, оскільки відповідач не обґрунтовує яким чином відсутність підпису на контракті при навяності печатки продавця та при наявності підпису та печатки продавця на комерційному інвойсі, впливає на заявлений рівень митної вартості товарів.
Разом з тим суд встановив, що загальна ціна товару, яка зазначена в проформі-інвойсі, комерційному інвойсі, митній декларації КНР, відповідають сумам, зазначеним в платіжних інструкціях в іноземній валюті від 15.01.2025 та 22.04.2025.
Окрім того, судом встановлено, що:
-Вага брутто (6780 кг), яка зазначена в коносаменті, митній декларації КНР, пакувальному листі;
-Кількість пакування (526 картонних коробок/ящиків) в проформі-інвойсі, комерційному інвойсі, коносаменті, митній декларації КНР, пакувальному листі та
-Кількість товару (150180 пар) в проформі-інвойсі, комерційному інвойсі, митній декларації КНР, пакувальному листі відповідають один одному.
Щодо твердження відповідача, що в копії митної декларації країни відправлення не зазначено номер договору підряду, що не дає можливості ідентифікувати чи відноситься даний документ до цієї поставки товару, крім того копія митної декларації країни відправлення видана раніше, ніж проформа-інвойс та раніше як здійснено відвантаження товару по коносаменту. Також в копії митної декларації країни відправлення зазначено інший опис товару, а саме хімічний склад рукавиць не відповідає заявленому до митного оформлення.
Суд не бере до уваги такі аргументи для коригування митної вартості товару, як відмінність в датах оформлення митної декларації країни відправлення (КНР) та поданого до митного контролю проформи-інвойсу (датою оформлення митної декларації країни відправлення (КНР) вказано 29.03.2025, а проформа-інвойс від 12.04.2025), оскільки складання декларації країни відправлення є виключно прерогативою продавця і втручатися в її складання покупець немає права.
Крім того, відповідно до висновку, який викладено у постанові Вищого адміністративного суду України від 14.05.2015 у справі № 804/9934/13-а, з урахуванням змісту ч.2 ст. 53 МК України, декларація країни відправлення не є документом, що підтверджує митну вартість товарів та числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару.
Тобто, відомості з експортної митної декларації митний орган може використовувати лише в якості додаткової довідкової інформації, а тому посилання на них, як на підставу для коригування, заявленої декларантом митної вартості, є хибним.
Таким чином, надані позивачем митниці документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та ї складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Хмельницької митниці від 11.06.2025 №UA400000/2025/000131/2 про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Моніч Б.С.