ПОСТАНОВА 
Іменем України

04 травня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 401/2076/25
провадження № 22-ц/4809/757/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя – Дьомич Л. М. (суддя - доповідач), судді – Дуковський О. Л., Письменний О.А.
за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Перше Світловодське державна нотаріальна контора Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання права власності на спадщину, визнання недійсною постанови нотаріуса, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року (суддя Макарова Ю.І.).
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2025р позивачка ОСОБА_1 звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання права власності на спадщину, визнання недійсною постанови нотаріуса. Просить про визнання право власності на спадщину в частині заборгованості з пенсії, яка за життя належала і не була одержавна спадкодавцем ОСОБА_2 на підставі судових рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі №340/4879/20, від 20.10.2021 року у справі №340/6006/21, від 14.09.2023 року у справі №340/5766/23 та від 13.11.2023 року у справі №340/7580/23 та стягнути її на користь позивачки з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Постанову державного нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. про відмову у видачі свідоцтва від 01 травня 2025 року №124/02-14/207/2024, визнати недійсною. 
Позовні вимоги обгрунтовані наступним. 
Позивачка є спадкоємицею померлого рідного дядька – ОСОБА_2 . 
У зв`язку з прийняттям спадщини, вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо надання інформації про суму заборгованості та виплату їй, як єдиній спадкоємиці, сум пенсії, у чому їй незаконно відмовлено. 
Зазначене підтверджується заявами позивачки від 27 листопада 2024 року, від 06 січня 2025 року та від 19 лютого 2025 року, поданими в її інтересах її матір`ю – ОСОБА_3 , яка являється представником позивача за довіреністю, а також відповідними листами органу ПФУ від 18.12.2024 року, від 27.01.2025 року та від 04.03.2025 року. Відмова органу ПФУ не відповідає законодавчим основам спадкового права, встановленим Цивільним Кодексом України, а саме, статтею 1227, а тому є незаконною, протиправною та порушує право позивачки на спадщину.
Відмова орану ПФУ у розрахунку і виплаті спадкових сум пенсії за наявності правових підстав, стала причиною відмови у видачі відповідними нотаріальними органами свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно.
У липні 2025р позивачка надіслала до Світловодського міскрайонного суду в Кіровоградській області виправлену позовну заяву, згідно вимог ухвали суду від 02 липня 2025р, якою просить визнати право власності на спадщину, в частині суми заборгованості з пенсії, яка за життя належала і не була одержана померлим рідним дядьком – ОСОБА_2 на підставі рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі №340/4879/20, від 20.10.2021 року у справі №340/6006/21, від 14.09.2023 року у справі №340/5766/23 та від 13.11.2023 року у справі №340/7580/23 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розрахувати і виплатити її на користь позивачки.

Відзив на позовну заяву

30.07.2025 представник відповідача за довіреністю Воронюк Є.Ю. подала відзив на позовну заяву, за якою вимоги позову не визнає, з наступних підстав. 
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні з 01.01.2007 (пенсія призначена з 02.10.1988) та одержував пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства оборони України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.07.2024 серія НОМЕР_1 виданого Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. 
За життя ОСОБА_2 звертався до суду з вимогою до Головного управління, як суб`єкта владних повноважень і предмет спору стосувався права особи, що не допускає правонаступництва. 
ОСОБА_3 зверталась до Головного управління щодо надання інформації про виконання рішень суду та виплату недоотриманої пенсії померлого спадкодавця ОСОБА_2 . Головним управлінням 18.12.2024 за вих. № 10632-10842/П-04/8-1100/24 надано відповідь та повідомлено, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. 
Відповідь на відзив 
28.08.2025р представник позивачки ОСОБА_4 подав відповідь на відзив, за яким просить про задоволення позову та спростовує доводи відзиву. 
Вказує, що позивачка являється спадкоємцем п`ятої черги за законом і має право на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Твердження відповідача про те, що неодержана спадкодавцем частина його пенсії не є спадщиною, суперечить статті 1227 ЦКУ, якою, зокрема, встановлено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності – входять до складу спадщини. 
Таким чином, нарахована відповідачем спадкодавцеві пенсія, не виплачена йому за життя, є спадщиною, на яку позивачка має право спадкування за законом.
Судове рішення
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання права власності на спадщину, визнання недійсною постанови нотаріуса, задоволені частково. 
Визнане за ОСОБА_1 право власності на спадщину в частині суми заборгованості з пенсії, яка за життя належала і не була виплачена померлому рідному дядьку – ОСОБА_2 на підставі рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі №340/4879/20, від 20 жовтня 2021 року у справі №340/6006/21, від 14 вересня 2023 року у справі №340/5766/23 та від 13 листопада 2023 року у справі №340/7580/23.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розрахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію, яка за життя належала і не була виплачена померлому рідному дядьку – ОСОБА_2 на підставі рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі №340/4879/20, від 20 жовтня 2021 року у справі №340/6006/21, від 14 вересня 2023 року у справі №340/5766/23 та від 13 листопада 2023 року у справі №340/7580/23.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фону України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211,20 грн. 
У позовних вимогах про визнання недійсною постанови нотаріуса, відмовлено.
Суд виснував, що позовна заява в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо визнання за позивачем права власності на спадщину в частині суми заборгованості з пенсії, яка за життя належала і не була виплачена померлому ОСОБА_2 та зобов`язання здійснити розрахунок і виплату зазначеної суми на користь позивача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача, оскільки наявними доказами підтверджено, що відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Кіровоградській області просить про скасування рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року та просить прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки спірні правовідносини регулюються спеціальним законом — ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, статтею 61 цього Закону, яка визначає особливий порядок виплати сум пенсії, не одержаних у зв`язку зі смертю пенсіонера.
Такі суми не входять до складу спадщини та виплачуються виключно членам сім`ї, визначеним законом, за умови звернення до органу пенсійного фонду протягом шести місяців з дня смерті пенсіонера.
Позивачка не зверталася до відповідача із заявою у встановлений шестимісячний строк та не надала належних доказів набуття права на отримання спірної суми, а тому підстав для її стягнення в порядку спадкування, немає.
Крім того, суми пенсії, що підлягали виплаті військовому пенсіонерові та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини та виплачуються за спеціальною процедурою, визначеною ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не в порядку спадкового правонаступництва.
У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції безпідставно застосував норми цивільного законодавства щодо спадкування та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. 

Відзив на апеляційну скаргу

Представником позивачки, адвокатом Татарчук О.В. поданий відзив на апеляційну скаргу, якою просить апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.01.2026 року, без змін. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Апеляційна скарга Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подана 29.01.2026р.
У цей же день ухвалою витребувані матеріали цивільної справ із місцевого суду.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою від 09.03.2026р справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 20 квітня 2026 року о 11 годині 00 хвилин. 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20.03.2026р клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, задоволено.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.04.2026р клопотання адвоката Татарчука Олександра Васильовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 , про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (в електронній формі) повернуто заявнику без розгляду.
Клопотання адвоката Татарчука Олександра Васильовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 , про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (у письмовій формі) задоволене. 

Забезпечена участь представника ОСОБА_1 – адвоката Татарчука Олександра Васильовича у судовому засіданні у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на спадщину, визнання недійсною постанови нотаріуса, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року, що призначене на 30 квітня 2026 року об 11 годині 15 хвилин, в режимі відеоконференції. 
Доручено Світловодському міськрайонному суду Кіровоградської області забезпечити проведення судового засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на спадщину, визнання недійсною постанови нотаріуса, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року, призначеного на 30 квітня 2026 року об 11 годині 15 хвилин, в режимі відеоконференції за участю представника ОСОБА_1 – адвоката Татарчука Олександра Васильовича.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30.04.2026р клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатТатарчук Олександр Васильович, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. 

Забезпечена участь представника ОСОБА_1 – адвоката Татарчука Олександра Васильовича у судовому засіданні у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на спадщину, визнання недійсною постанови нотаріуса, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року, що призначене на 04 травня 2026 року о 12 годині 55 хвилин, в режимі відеоконференції.
Доручено Світловодському міськрайонному суду Кіровоградської області забезпечити проведення судового засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на спадщину, визнання недійсною постанови нотаріуса, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року, призначеного на 04 травня 2026 року о 12 годині 55 хвилин, в режимі відеоконференції за участю представника ОСОБА_1 – адвоката Татарчука Олександра Васильовича. 
Дата судового рішення
В порядку ч.5 сти. 268 ЦПК датою ухвалення рішення є дата його проголошення. У судовому засдінні 20.04.2026 р складом суду призначено дату проголошення судового рішення 30.04.2026р. Однак,  на підставі відповідного наказу голови Кропивницького апеляційного суду у період з 28 квітня 2026 року по 01 травня 2026 року (включно) член колегії з розгляду даної справи суддя Дуковський О.Л. перебував у відпустці.
Відтак датою проголошення судового рішення призначено 04.05.2026р.
Позиція сторін
Учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. 
Представник позивачки адвокат Татарчук О.В у суді підтримав висновки суду, просив про незмінність рішення та відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
Апелянт у судове засідання не з`явився, представник Воронюк Є.Ю. подала письмову заяву 08 квітня 2026р про розгляд справи за відсутності сторони, за ст. 372 ЦПК неявка сторони не перешкоджає розгляду.

Норми права застосовані судом
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частин першої, третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.
Так, статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із статтею 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2)право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3)право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4)права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців чи осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року в справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання. Якщо особа протягом 6 місяців після смерті пенсіонера не зверталася до Пенсійного фонду для отримання відповідних сум пенсії, у такому разі, сума пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку частини першої статті 52 Закону № 1058-IV, частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Вказане також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2024 року в справі № 420/8604/21 та інших, в яких, зокрема, зазначається, що лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. 

Обставини справи встановлені судом 
Спадкодавець ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого записані - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . (а.с. 30)
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого записані - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . (а.с. 28)
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Світловодську Кіровоградської області, батьками якої записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с. 23)
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Світловодську Кіровоградської області. (а.с. 27)
Із довідки про склад сім`ї, виданою 27 жовтня 2020 року ОСББ "Чорнобривці 47" встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживав разом зі своєю племінницею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с. 24)
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Світловодську Олександрійського району Кіровоградської області. (а.с. 29)
Згідно із відповіді від 26 вересня 2024 року, наданої виконавчим комітетом Світловодської міської ради Кіровоградської області на запит № 925/02-14 від 25 вересня 2024 року, померлий гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Також за вищевказаною адресою на момент смерті ОСОБА_2 зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с. 19)
Відповідно до довідки № 1103/02-14, виданою 20 листопада 2024 року Першою Світловодською державною нотаріальною конторою за особистою заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини № 472 від 25 вересня 2024 року, заведено спадкову справу № 207/2024 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . (а.с. 31)
Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав № 412321011 від 10 лютого 2025 року, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-54. (а.с. 16, 17)
Мати позивача - ОСОБА_3 , діючи як представник позивача за довіреністю, 27 листопада 2024 року, 06 січня 2025 року та 19 лютого 2025 року зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявами про надання інформації щодо розміру заборгованості та здійснення виплати пенсії ОСОБА_1 , яка за життя належала та не була виплачена померлому ОСОБА_2 , що підтверджується копіями відповідних заяв.
Крім того, 06 січня 2025 року ОСОБА_3 , діючи як представник позивача за довіреністю, подала до ГУ ПФУ в Кіровоградській області заяву про виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією заяви. (а.с. 7)
Згідно із довіреністю № 2-356, посвідченою 25 вересня 2024 року державним нотаріусом Першої Світловодської державного нотаріальної контори Кіровоградської області, ОСОБА_1 за взаємною домовленістю уповноважила ОСОБА_3 , у тому числі, представляти її інтереси у будь-яких підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також, бути представником в Першій Світловодській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області з питань оформлення її спадкових прав відносно всього майна, після смерті ОСОБА_2 , що також підтверджується витягом з Єдиного реєстру довіреностей № 53774477. (а.с. 25, 26)
Листами від 18 грудня 2024 року, від 27 січня 2025 року та від 04 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило ОСОБА_3 у здійсненні виплати пенсії ОСОБА_1 , яка за життя належала та не була виплачена померлому ОСОБА_2 . (а.с. 6, 9, 11)
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року закрито провадження у справі № 340/2287/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов?язання вчинити дії. Роз?яснено позивачу, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного процесуального судочинства місцевим судом загальної юрисдикції. (а.с. 33-36)
Постановою № 124/02-14/207/2024, виданою 01 травня 2025 року Першою Світловодською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на виплати пенсіонерові з числа військовослужбовців, які залишились неодержаними в зв?язку зі смертю ОСОБА_2 , на підставі інформації Управління з питань виплат Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не включаються до складу спадщини. (а.с. 20)
Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за пенсійною справою № ФГ 26569, за Дорученням № Д ФГ26569/29, пенсіонер - ОСОБА_2 , загальна сума доплати нарахована на виконання судового рішення з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року становить 39 275,28 грн. (а.с. 180)
Згідно із розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за пенсійною справою № ФГ 26569, за Дорученням № Д ФГ26569/31, пенсіонер - ОСОБА_2 , загальна сума доплати нарахована на виконання судового рішення з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2021 року становить 142 192,71 грн.. (а.с. 181)
Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за пенсійною справою № ФГ 26569, за Дорученням № Д ФГ26569/32, пенсіонер - ОСОБА_2 , загальна сума доплати нарахована на виконання судового рішення з 01 січня 2023 року по 31 жовтня 2023 року становить 18 903,23 грн.. (а.с. 179)
Згідно із розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за пенсійною справою № ФГ 26569, за Дорученням № Д ФГ26569/33, пенсіонер - ОСОБА_2 , загальна сума доплати нарахована на виконання судового рішення з 01 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року становить 12 378,16 грн. (а.с. 182) 
Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В порядку ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, в порядку ст. 375 ЦПК не підлягає скасуванню. 

Мотиви апеляційного суду
В порядку ст. 367 ЦПК апеляційний суд переглядає справу в межах оскарження, відповідачем оскаржено судове рішення повністю, навіть у частині вимог, що стосується Першої Світловоджської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, до якої відмовлено у задоволенні позову.
Позивачка, як спадкоємець померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з метою отримання коштів, стягнутих за життя судовими рішеннями на користь ОСОБА_2 , однак отримала відмову.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261–1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої–п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується – по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі -Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї – спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Судом встановлено, що рішеннями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі №340/4879/20, від 20.10.2021 року у справі №340/6006/21, від 14.09.2023 року у справі №340/5766/23 та від 13.11.2023 року у справі №340/7580/23 визнавалися протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо встановленого розміру пенсії ОСОБА_2 , зобов`язувалося Головне управління ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 . 
Так, судовим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від:
- 24.11.2020 року у справі №340/4879/20 визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_2 з 86 % до 70 % грошового забезпечення з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року пенсію у розмірі 86 % грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат;
-20.10.2021 року у справі №340/6006/21 визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_10 від 16.07.2021 року за №3910/1. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії 16.07.2021 року №3910/1, з урахуванням виплачених сум;
-14.09.2023 року у справі №340/5766/23 визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 18.01.2023 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області встановити та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 18.01.2023 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00грн до пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум.
-13.11.2023 року у справі №340/7580/23 визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_2 з 86 % до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 05.03.2023 року в розмірі 86 % суми грошового забезпечення, з врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.04.2019, зазначених у довідці від 16.07.2021 №3910/1, виданій ІНФОРМАЦІЯ_11 , з урахуванням проведених виплат.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 
Після смерті спадкодавця, позивачка ОСОБА_1 10 лютого 2025року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого як спадкоємець п`ятої черги, успадкувала нерухомість у вигляді квартири у м. Світловодську. Приватним нотаріусом Панченко Н.В. позивачці, як спадкоємиці ОСОБА_2 , від 01 травня 2025р відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на виплати пенсіонерові, які залишилися неодержаними спадкодавцем за життя (а.с.20) 
У відповіді ГУ ПФУ в Кіровоградській області на запит нотаріуса зазначено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області з та отримував пенсію.
У вказаній відповіді відповідач зазначив, що Головним управлінням проведено перерахунок пенсії. Проте, законних підстав для виплати позивачці, суми, нарахованої пнсії, немає, згідно ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». 
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що враховуючи, що рішеннями Кіровоградського окружного адміністративного суду зобов`язано ГУ ПФУ у Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали спадкодавцю залишилися недоодержаними, у зв`язку з його смертю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні її спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про визнання за нею права власності та стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.
До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2025 року у справі № 671/931/24 (провадження № 61-15815св24).
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76–78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача права на спадкування є безпідставним, оскільки спірні суми були нараховані спадкодавцю на виконання судового рішення та належали йому на момент відкриття спадщини, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України підлягають передачі членам сім`ї, а у разі їх неотримання — входять до складу спадщини.
Помилковими є доводи апеляційної скарги про виключне застосування статті 61 Закону № 2262-ХІІ, оскільки наведена норма регулює порядок виплати недоодержаних сум членам сім`ї у шестимісячний строк, однак не містить заборони на спадкування таких сум у разі їх невиплати та незвернення визначених осіб.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки у них підтверджено спеціальний порядок виплати, але не заперечується можливість переходу права на одержання нарахованих і невиплачених сум у порядку спадкування.
Спір виник з приводу захисту майнового права фізичної особи на отримання грошових коштів, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 398/6222/24.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Міськрайонний суд відмовив у задоводенні вимог до державної нотаріальної контори, у позові сторона просила постанову державного нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. про відмову у видачі свідоцтва від 01 травня 2025 року №124/02-14/207/2024, визнати недійсною. 
Позивач та відповідач перша Світловодська державна нотаріальна контора Кіровоградської області судове рішення не оскаржувли, апелянт доводів оскарження в цій частині рішення у сказі не навів та необгрунтував. Стороною не визначено, яким чином вирішення вимоги до нотаріальної контори стосується інтересів апелянта.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині, без змін. 
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
 
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 січня 2026 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді О. Л. Дуковський
О.А. Письменний