Справа № 643/3890/26
Провадження № 2/643/4465/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого Тимош О. М.,
за участі секретаря судового засідання Глушка С. В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року позивач ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» в особі представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г у розмірі 146 930,72 грн.
Позовні вимоги мотивувало тим, що 22.12.2021 між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19-091-867-2-21-Г приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина), який складається з публічної частини договору, яким є договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір.
Згідно з п. 1 кредитного договору, підписанням кредитного договору позичальник беззастережно підтвердив, зокрема: прийняття в повному обсязі публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua; згоду з умовами договору, а також положеннями усіх додатків до нього; укладання з банком договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у місці інформування позичальника та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини договору, підписанням якої позичальник приєднується до договору в цілому.
Сторони погодили і позичальник своїм підписом підтвердив, що цей кредитний договір з усіма додатками та договором у сукупності складають один єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як у тексті цього кредитного договору, чи додатках до нього, так i у договорі (додатках до нього) (п. 5.4 кредитного договору).
Також позичальник своїм підписом підтвердив, що з договором, який розміщений на офіційному сайті кредитодавця www.megabank.ua та/або у відділеннях кредитодавця, а також з умовами цього кредитного договору, ознайомлений і згодний.
За умовами п. 8.2 кредитного договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 21.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в сумі та на умовах, визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору. Позичальник зобов`язувався повернути одержаний кредит у повному обсязі до 21.12.2023, своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі за договором на передбачених договором умовах.
У подальшому банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі. Позичальник кредит одержав, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування кредитом відповідач виконав не в повному обсязі, внаслідок чого у останнього сформувалась заборгованість перед позивачем.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «МЕГАБАНК» (банк) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений Договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
У п. 1 вказано, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (новий кредитор) Договір №1/12 про відступлення прав вимоги.
У п. 1 вказано, що за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.
Відповідно до додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача – боржника за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021.
Згідно з розрахунком заборгованості відповідача – боржника за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021, сформованої АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 (дата укладання договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить 146 930,72 грн, з яких: 67 069,46 грн – заборгованість за кредитом; 50 674,26 грн – заборгованість по сплаті відсотків; 29 187,00 грн – заборгованість по сплаті комісії.
20.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому позовні вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до неї визнала частково, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021 у розмірі 99 089,90 грн, що складає: суму кредиту за договором 67 705,40 грн, проценти за користування кредитом 3466,50 грн, за обслуговування кредитної заборгованості 27 918,00 грн, у задоволенні інших позовних вимог просила відмовити. Зазначила, що 22.12.2021 уклала з АТ «МЕГАБАНК» кредитний договір №19-091-867-2-21-Г. Перші два платежі у загальному розмірі 5737,14 грн проведені нею згідно з графіком платежів за договором, на підтвердження чого надається копія квитанції про сплату від 22.12.2021 на суму 1370,00 грн. Надати до суду копію платіжного документу на оплату 4367,14 грн відповідач не має можливості, оскільки квитанція у зв`язку з війною не зберіглася, отримати дублікат квитанції неможливо. Наступний платіж, запланований на 01.03.2022, відповідачем внесено не було у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації та проведенням активних бойових дій на території м. Харкова. Розрахунок заборгованості та нарахована сума в розмірі 146 930,72 грн проведено з порушенням вимог ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», п. 6-1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, що діяв на момент дії кредитного договору, п. 4.4 кредитного договору та не враховує об`єктивних обставин, за яких виникла заборгованість. Крім того, унеможливило належне виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором ухвалення 02.06.2022 Правлінням Національного банку України рішення віднести АТ «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних, та подальшого рішення від 21.07.2022 №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МЕГАБАНК». Неодноразові спроби знайти реквізити належного отримувача платежу за кредитним договором з АТ «МЕГАБАНК», який знаходився на стадії ліквідації, в тому числі шляхом перевірки офіційних сайтів АТ «МЕГАБАНК», Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позитивних результатів не мали. Лише з отриманої копії позовної заяви відповідачу стало відомо, що АТ «МЕГАБАНК» 03.09.2024 уклав із ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» договір про відступлення прав вимоги та 27.12.2024 укладено договір між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» про відступлення прав вимоги. В порушення вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», п. 3.1.3 кредитного договору №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021, п. 3 договору №GLIN426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 та п. 3 договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 відповідача не було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г. Крім того, в порушення вимог ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» жодної взаємодії з відповідачем, як споживачем, щодо врегулювання простроченої заборгованості позивачем проведено не було. Враховуючи викладене, відповідач заперечує проти стягнення з неї судового збору у сумі 2662,40 грн та витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 11 200,00 грн. 09.03.2026 відповідачем було направлено на електронну та поштову адресу позивача заяву, в якій нею визнано заборгованість за кредитним договором у розмірі 99 089,90 грн та запропоновано подати до суду заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи, що не існує спору по суті заборгованості, позивач має можливість повернути сплачену суму судового збору на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Також у відзиві відповідач просила врахувати, що на теперішній час її фінансове становище значно погіршилось і єдиним джерелом доходу на зараз є дохід від здійснення підприємницької діяльності, що дорівнює одній мінімальній заробітній платі щомісяця, у зв`язку з чим просила суд розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців щомісячними платежами по 8257,50 грн до повного погашення боргу у розмірі 99 089,90 грн.
08.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив зменшити розмір позовних вимог, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г у розмірі 99 089,90 грн, що складається з: 67 069,46 грн – заборгованість за кредитом; 4102,44 грн – заборгованість по сплаті відсотків; 27 918,00 грн – заборгованість по сплаті комісій та судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 грн та на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 грн.
Ухвалою судді від 11.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково у сумі 99 089,90 грн. Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу заперечувала, зазначила, що сума завищена та її не повідомляли про передачу боргу.
Суд, заслухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив таке.
22.12.2021 між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №19-091-867-2-21-Г приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) (а.с.64-68).
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору цей договір є договором приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Згідно з п. 1.3 договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах, визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору.
Кредит надається на строк з 22.12.2021 до 21.12.2023 включно (п. 2.2 договору).
Загальний розмір кредиту – 70 500,00 грн (п. 2.3 договору).
Процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) – 5% річних (п. 2.4 договору).
П. 2.8 договору встановлена комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,80% від суми кредиту, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
Додатком до кредитного договору №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, у якій визначені графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, суми платежів (а.с.69).
Відповідач одержала та використала кредитні кошти, про що свідчать виписка про рух коштів по картці по особовому рахунку ОСОБА_1 з 22.12.2021 по 02.12.2022, виписка про рух коштів по картці по особовому рахунку ОСОБА_1 з 03.12.2022 по 03.09.2024 (а.с.54-58, а.с.43-52)
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021 станом на 03.09.2024 заборгованість відповідача становить 146 930,72 грн, з яких: 67 069,46 грн – заборгованість за кредитом; 50 674,26 грн – заборгованість по сплаті відсотків; 29 187,00 грн – заборгованість по сплаті комісії (а.с.53, а.с.62-63).
Згідно з протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 до переможця електронного аукціону ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшов пул активів (майна), належного АТ «МЕГАБАНК», а саме права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами, дебіторська заборгованість фізичних осіб та майнові права за дебіторською заборгованістю у кількості 20 054 од (а.с.28-29).
03.09.2024 між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 1 договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору (а.с.21-26).
Відповідно до витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/дебіторів за такими договорами, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 146 930,72 грн, з яких: 67 069,46 грн – заборгованість за основним боргом; 50 674,26 грн – заборгованість за відсотками; 29 187,00 грн – заборгованість за комісією (а.с.59).
Згідно зі змістом платіжної інструкції №66895 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» сплатило АТ «МЕГАБАНК» 23 425 777,00 грн в якості оплати за лот №GL1N426240 відповідно до протоколу електронного аукціону №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 (а.с.27).
Згідно з п. 2 договору №GL1N426240 від 03.09.2024 після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
27.12.2024 між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено договір №1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до п. 1 договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору (а.с.17-20).
Відповідно до платіжної інструкції №1074 від 27.12.2024 на суму 8 030 000,00 грн, платіжної інструкції №1091 від 31.01.2025 на суму 9 200 000,00 грн, платіжної інструкції №1822 на суму 5 500 000,00 грн ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» сплатило ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» 22 730 000,00 грн в рахунок оплати згідно договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 (а.с.41).
Згідно з витягом з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/дебіторів за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 146 930,72 грн, з яких: 67 069,46 грн – заборгованість за основним боргом; 50 674,26 грн – заборгованість за несплаченими відсотками; 29 187,00 грн – заборгованість за комісією (а.с.42).
Згідно з квитанцією №4515_2 від 22.12.2021 відповідач сплатила 1370,00 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021 (а.с.113).
Відповідно до довідки за формою ОК-7 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування середньомісячний дохід відповідача за 2025 рік становив 8000,00 грн (а.с.114-115).
Відповідачем до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» 09.03.2026 була подана заява, в якій визнала заборгованість за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021 у сумі 99 089,96 грн, просила провести реструктуризацію заборгованості та повідомити її про графік платежів, надати реквізити для сплати заборгованості, відкликати позовну заяву (а.с.117-118).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора АТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу була нарахована комісія за договором на загальну суму 31 725,00 грн, яка була частково погашена відповідачем на суму 2538,00 грн. З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивачем заявлено до стягнення заборгованість за комісією у сумі 27 918,00 грн. Нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено п. 2.8 договору, проте в договорі не зазначено, за які саме послуги відповідачу встановлена комісія.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № PLRPGK0000000002 від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року».
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи.
За таких обставин нарахування комісії за обслуговування кредиту у розмірі 27 918,00 грн є незаконним та вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки банк неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення комісії (2538,00 грн), суд вважає за потрібне зарахувати ці кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом, зменшивши суму заборгованості за кредитом за рахунок протиправно списаної банком комісії (2538,00 грн).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. 
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 68 633,90 грн, з яких: 64 531,46  грн – заборгованість за основним боргом; 4102,44 грн – нараховані відсотки за користування кредитом.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 1844,09 грн.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 грн.
Відповідач заперечила проти стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у заявленому розмірі, вказала, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами. Представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги, зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, додатки до позовної заяви також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для їх зібрання.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025, укладеному між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» предметом договору є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. договору) (а.с.35-40).
Відповідно до п. 3.2 Договору про правничу допомогу сума гонорару за надання послуг по стягненню заборгованості з боржників, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг, зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається Об`єднанням в акті приймання-передачі наданих послуг.
Згідно з реєстром боржників від 01.12.2025 на виконання умов п. 2.1 договору ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» передало, а адвокат отримав в роботу реєстр прав вимог щодо боржника за кредитним договором №19-091-867-2-21-Г від 22.12.2021 ОСОБА_1 (а.с.60).
Відповідно до акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12082898 від 05.01.2026 Адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» надало ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» правничу допомогу по стягненню заборгованості з боржника ОСОБА_1 на загальну суму 11 200 грн (а.с.61).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
Разом з тим, відповідачем заявлено про неспівмірність розміру вартості правничої допомоги у зв`язку із складністю справи. 
Суд вважає за необхідне за клопотанням відповідача зменшити розмір витрат на правничу допомогу, з урахуванням того, що дана справа не є складною, є малозначною, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт, до 5000,00 грн.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 3463,21 грн.
Щодо клопотання про надання розстрочення виконання рішення суд виходить з такого.
Відповідач просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, посилаючись на значне погіршення фінансового становища.
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).
Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.
Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).
Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).
Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності відповідача, соціальний аспект та ті, виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням відповідача на максимально можливий строк.
Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355,435 ЦПК України, -
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість в сумі 68 633,90 грн, з яких: 64 531,46  грн – заборгованість за основним боргом; 4102,44 грн – нараховані відсотки за користування кредитом.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 місяців, а саме: на ОСОБА_1 покладається обов`язок здійснювати виплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» у розмірі 5719,49 грн щомісячно. Виконання цього зобов`язання розпочинається з дати набрання законної сили рішенням суду і триває впродовж 12 послідовних місяців. Кожен платіж повинен бути внесений до останнього дня відповідного календарного місяця.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судовий збір у сумі 1844,09 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3463,21 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, код ЄДРПОУ 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя О. М. Тимош