Справа № 309/240/26

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Римик В. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/71/26 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Римик В. М. на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09.02.2026. 
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 06 (шість) місяців. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 570994 від 20.01.2026 та постанови судді від 09.02.2026 вбачається, що 20.01.2026 о 13 год 20 хв в с. Забрідь по вул. Грушевського, 16, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, у результаті чого з`їхав у бетонну огорожу де знаходився газопровід. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Римик В. М. просить скасувати постанову судді від 09.02.2026 та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Суд прийняв рішення без участі ОСОБА_1 , жодної судової повістки не отримував, таким чином був позбавлений права на захист. При розгляді справи судом не з`ясовано всі обставин справи, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Суд першої інстанції не обґрунтував обрання виду адміністративного стягнення. Також, не встановив погодні умови, стан дорожнього покриття, інші можливі фактори дорожньо-транспортної пригоди. Приймаючи рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що потерпіла сторона ЗФ ТзОВ «Газорозподільні мережі України» не мають претензій до правопорушника, оскільки завдані збитки ним відшкодовані. Визначаючи найсуворіший вид стягнення, який передбачений ст. 124 КУпАП, судом не взято до уваги те, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, періодично відвозить своїх внуків на навчання до м. Хуст. З наведеного вбачається, що розглядаючи 

-2-

справу суд припустився спрощеного підходу та значно відступив від повноти та об`єктивності судового розгляду. В апеляційній скарзі також ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався з листа Хустського районного суду Закарпатської області, який надійшов на його адресу 17.02.2026, тому вважає строку пропущеним з поважних причин і просить такий поновити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Римик В. М., які просили клопотання та апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання захисника про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена без участі ОСОБА_1 при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови в інший строк, ніж той, на який він посилається – 17.02.2026.
З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами до ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній 20.01.2026 о 13 год 20 хв в с. Забрідь по вул. Грушевського, 16, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, у результаті чого з`їхав у бетонну огорожу де знаходився газопровід. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
-3-

Порушення ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху України підтверджується, як протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 570994 від 20.01.2026, так і даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, що останнім не оспорюються. 
Між тим, при застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення до вчиненого.
Згідно ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зі змісту постанови місцевого суду вбачається, що в ній відсутні належні обґрунтування та мотиви обрання судом саме такої міри та виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.
Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення до ОСОБА_1 , судом першої інстанції не було враховано дані про особу винного, зокрема, щодо наявності у нього третьої групи інвалідності, позитивної характеристики за місцем проживання, а також те, що ним добровільно відшкодовано Закарпатській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2026.

-4-

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обстави, які його обтяжують та дані про особу ОСОБА_1 і застосував до останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, яке, в даному випадку, є занадто суворим і тому його застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.
Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника-адвоката Римик В. М. про поновлення строку задовольнити, поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 09.02.2026. 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Римик В. М. задовольнити частково. 
Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09.02.2026 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в частині накладання адміністративного стягнення змінити.
Застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
В решті постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09.02.2026 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя