308/3161/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатської області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №768093 від 19.02.2026, вбачається, що 19.02.2026 о 15:00 годині за адресою АДРЕСА_1 , гр.. ОСОБА_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство фізичного характеру, а саме душив за горло, чим спричинив шкоду здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. 
Постановою суду від 24.03.2026, матеріали адміністративної справи, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернуто до ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для доопрацювання та належного оформлення.
Так у постанові вказано на те, що при дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що такий не містить відомостей про потерпілих, хоча як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення перебуваючи 19.02.2026 о 15:00 год., за адресою АДРЕСА_1 , гр.. ОСОБА_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство фізичного характеру, а саме душив за горло, чим спричинив шкоду здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. 
Окрім того відсутні відомості і про свідків описаної у фабулі протоколу події. При цьому до протоколу додано пояснення ОСОБА_2 , згідно яких він стверджує, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно його матері. 
Матеріали справи, однак не містять пояснень особи відносно якої вчинили домашнє насильство та відсутні відомості щодо ступеню тяжкості та характеру заподіяної їй фізичної шкоди. 
Зі змісту протоколу вбачається, що такий не містить підпису особи відносно якої такий складено, також відсутній підпис про отримання примірнику протоколу. Натомість зазначено, що останній від надання пояснень відмовився на підставі ст.. 63 КУ, а також від отримання копії протоколу, та копія міститься в матеріалах справи.
Проте відсутні підписи та відомості про понятих у присутності яких останній від підпису протоколу та отримання його копії відмовився, з урахуванням відсутності відеозапису з нагрудних камер поліцейського. 
Також, слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис у графі «Заяви та клопотання: ЄО №942». Однак матеріали справи не містяться відомостей щодо реєстрації заяв в ЄО. 
Повторно справа до суд надійшла 23.04.2026, у ході доопрацювання до матеріалів справи додано: рапорт поліцейського СРПП ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта І.Бриньо та рапорт про прийняття заяви (служба 102) та її реєстрації ЄО за №842 від 19.02.2026
Сержант І.Бриньо у рапорті зазначає, що відомості про потерпілу особу наявні та підтверджуються рапортом, зареєстрованим в ІТС ІПНП за №942 від 19.02.2026 року, який долучено до матеріалів справи. 
Окрім того зазначає, що особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення від підпису в протоколі відмовилась, про що зроблено відповідний запис у протоколі. Відсутність підписів понятих обумовлена об`єктивною неможливістю їх залучення на момент складання адміністративного матеріалу. На переконання поліцейського відмова не впливає на дійсність та належність оформлення адміністративного протоколу.
ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Так, судові повістки про виклик його в судові засідання надсилалися на поштову його адресу. Окрім того, інформація про дату та час про розгляд справи, розміщено на веб-порталі Судової влади України, на офіційному сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam//.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи прихожу до наступного висновку:
Згідно вимог ст..256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі .
При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що такий не містить відомостей про потерпілих, хоча як вбачається зі змісту протоколу по адміністративне правопорушення перебуваючи 19.02.2026 о 15:00 год., за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство фізичного характеру, а саме душив за горло, чим спричинив шкоду здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Окрім того відсутні відомості і про свідків описаної у фабулі протоколу події.
При цьому до протоколу додано пояснення ОСОБА_2 , згідно яких він стверджує, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно його матері. 
Матеріали справи, однак не містять пояснень особи відносно якої вчинили домашнє насильство та відсутні відомості щодо ступеню тяжкості та характеру заподіяної їй фізичної шкоди. 
Зі змісту протоколу вбачається, що такий не містить підпису особи відносно якої такий складено, також відсутній підпис про отримання примірнику протоколу. Натомість зазначено, що останній від надання пояснень відмовився на підставі ст.. 63 КУ, а також від отримання копії протоколу, та копія міститься в матеріалах справи.
Проте відсутні підписи та відомості про понятих у присутності яких останній від підпису протоколу та отримання його копії відмовився, з урахуванням відсутності відеозапису з нагрудних камер поліцейського. 
Також, слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис у графі «Заяви та клопотання: ЄО №942». 
Варто зазначити, що у ході доопрацювання вказані недоліки не усунуто. Окрім іншого не відібрано пояснень він потерпілої особи. При цьому як вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи термінового заборонного припису стосовно кривдника – потерпіла особа від підпису відмовилася.
При цьому згідно рапорту про прийняття заяви (служба 102) та реєстрації в ЄО за №942 від 19.02.2026, зверталася не потерпіла, а ОСОБА_2 щодо неправомірних дій з боку ОСОБА_3 відносно матері заявника ОСОБА_1 .
В матеріалах справи відсутні: відеозаписи або інші технічні засоби фіксації події, які б підтверджували факт, характер і динаміку дій; показання будь-яких свідків (крім заявника ОСОБА_2 ); будь-які медичні документи, висновки судово-медичної експертизи чи довідки, які б підтверджували заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, у протоколі відсутні відомості про потерпілу особу та свідків правопорушення, їхнє місце проживання та підписи.
Інші належні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, зокрема, пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості об`єктивно та всебічно перевірити викладені у протоколі обставини.
Жодних належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 було вчинено саме домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_3 , в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суду не надано.
Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, форма виводу та терміновий заборонний припис не є доказами вчинення ОСОБА_1 зазначених в протоколі дій, оскільки ці документи є суб`єктивним баченням працівника правоохоронного органу на події, які відбулись між учасниками та який не був безпосереднім їх очевидцем. При цьому, копія ТЗП та форми оцінки ризиків не містять відомостей щодо обставини вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8цього Кодексу
Диспозиція ч. 1 ст.173-2КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимогст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Системний аналіз положень КУпАП вказує на те, що підставою порушення відносно особи провадження про вчинення нею адміністративного правопорушення є складення уповноваженою посадовою особою відносно такої особи протоколу про адміністративне правопорушення, який, виходячи з імперативності положень ст. 254 КУпАП, в обов`язковому порядку має бути складений в присутності особи, яка вчинила правопорушення, та не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її виявлення.
Натомість з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Окрім того, ОСОБА_1 не надав пояснень щодо протоколу, відсутній його підпис в графі про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що вказує на незабезпечення останньому роз`яснення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення гарантованих йому прав і обов`язків, та він був позбавлений права бути обізнаним про порушення відносно нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності, щоб мати змогу захищатися від висунутого звинувачення, користуючись наданими законом правами, надати пояснення з приводу інкримінованого порушення та отримати копію протоколу.
Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.
Згідно п. 7 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Відповідно до п.9 Розділу IV вищевказаної інструкції бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.
Таким чином, згідно наданого протоколу ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, надання пояснень та отримання примірника протоколу, однак в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи понятих, якими засвідчено таку відмову, що вказує на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.
Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Так, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про те, що протокол складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП та є недопустимим доказом по справі.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд не вправі перебирати на себе функції обвинувачення та самостійно збирати докази винуватості, оскільки це порушує принцип неупередженості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, даний адміністративний матеріал підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 283, 284КУпАП, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду          О.В. Фазикош