ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 140/407/26 пров. № А/857/8184/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Матковської З.М.,
суддів: Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року про повернення позовної заяви у справі № 140/407/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-
головуючий суддя першої інстанції – Димарчук Т.М., місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного тексту – 15.01.2026
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень щомісячно в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні у КНП Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги Дніпропетровської міської ради за період з 30.04.2025 по 01.05.2025, Військовій частині НОМЕР_3 за період з 02.05.2025 по 12.05.2025, у КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради за період з 12.05.2025 по 06.06.2025 та у КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради за період з 18.07.2025 по 06.10.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової грошової допомоги за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 гривень щомісячно в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні у КНП Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги Дніпропетровської міської ради за період з 30.04.2025 по 01.05.2025, Військовій частині НОМЕР_3 за період з 02.05.2025 по 12.05.2025, у КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради за період з 12.05.2025 по 06.06.2025 та у КП Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька Волинської обласної ради за період з 18.07.2025 по 06.10.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 гривень за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, повернуто позивачеві з усіма доданими до неї документами. Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна карга, в якій зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суть доводів апелянта зводиться до того, подання ордера ( наказу) про надання правничої допомоги в електронній формі через підсистему «Електронний суд». За умови його долучення до документа, в даному випадку до позовної заяви, підписаної електронним підписом адвоката, є належним підтвердженням повноважень адвоката. 
З урахуванням наведеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач правом подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Суд першої інстанції позовну заяву повернув з тих підстав, що ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1170114 від 10.01.2026 не містить особистого підпису адвоката, що свідчить, що позовну заяву підписала особа, яка належно не підтвердила наявність у неї права на таке підписання.
Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними з огляду на наступне.
Відповідно до статті 131-3 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура; засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» ( ч. 4 с. 59 КАС України).
Частиною сьомою статті 59 КАС України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Позиція Верховного Суду стосовно застосування зазначених положень Кодексу сформована, зокрема у постановах від 22 лютого 2019 року у справі №442/6779/16-а, від 20 серпня 2020 року у справі №824/965/19-а та від 20 грудня 2024 року у справі №200/4992/24.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону №5076-VI ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої допомоги нова редакція (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/vr041871-19#Text).
Згідно з пунктом 4 Положення №41 ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Відповідно до пункту 9 Положення №41 ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).
Пунктом 12.15 Положення №41 ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер.
Суд апеляційної інстанції зауважу, що позовну заяву від імені Чабана РМ., разом з доданими до неї документами, серед яких був й ордер, подано через систему «Електронний суд», підписано адвокатом Книровим Б.В. шляхом накладення його електронно-цифрового підпису.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суд висновує, що доданий до апеляційної скарги ордер, скріплений електронним цифровим підписом із застосуванням системи «Електронний суд», вважається підписаним, та підтверджує повноваження адвоката Книрова Б.В., як представника позивача.
За подібних обставин касаційний суд у постанові від 06 листопада 2024 року в справі №483/346/24 підкреслив, що гарантування кожному права на судовий захист та заборона обмеження в такому праві, зокрема, в умовах інтенсивної діджиталізації суспільства, повномасштабної збройної агресії рф проти України та введення воєнного стану на всій території України, спонукають до сприяння в забезпеченні плюралізму способів взаємодії між судами та учасниками судового процесу, способів підписання ордеру, а не їх обмеження судами.
Отже, судом першої інстанції неправильно застосовані положення підпункту 12.15 пункту 12 Положення №41 та порушено частину четвертої і сьомої статті 59 КАС України, що призвело до безпідставного повернення позовної зави на підставі п. 3 ч. 4 статті 169 КАС України.
Таким чином, ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий відповідно до Закону №5076-VI, що подається до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», вважається належним чином оформленим та підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів особи в суді, якщо такий ордер підписаний (засвідчений) кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП) адвоката, який ідентифікує його особу, а відповідність ордера типовій формі, затвердженій Радою адвокатів України, та наявність у ньому всіх обов`язкових реквізитів може бути перевірена судом за допомогою загальнодоступних засобів, зокрема через офіційний веб-сайт Національної асоціації адвокатів України.
Отже, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.
Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 320 КАС України.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року про повернення позовної заяви у справі № 140/407/26 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин