Провадження №	3/447/456/26 	
Справа №	447/903/26 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2026 м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Львівській області
про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, маючої на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючої головним бухгалтером КК «Розділ» Новороздільської міської ради, яке знаходиться за адресою: Львівська область, Стрийський район, с-ще Розділ, вул.Симоненка, буд. 2-А,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером КК «Розділ» Новороздільської міської ради, несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість, зазначених у поданій податковій декларації з ПДВ за вересень 2017 року №9217581468 від 19.10.2017, чим порушила п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-IV (із змінами та доповненнями), за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У ч.1 ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до системного аналізу положень ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення передбачене ст.163-2 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
З метою належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було призначено на 23.03.2026.
У зв`язку з неявкою в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє на 22.05.2026.
Особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала письмові заперечення згідно яких просить закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, мотивуючи це тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення йдеться про декларації, подані в серпні та вересні 2017 року. Просить також врахувати, що станом на дату подання податкових декларацій у 2017 році, вона на відповідному підприємстві не працювала. Розгляд справи просила проводити без її участі. 
Оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи без її участі, що свідчить про те, що вона була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а відповідно до положень ч.2 ст.268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.163-2 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтеюст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ч.1 ст.163-2 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у неподанні або несвоєчасному поданні посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Суб`єктами правопорушення можуть бути лише посадові особи.
Відповідно до п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до положень п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Згідно п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій- п`ятій цієї статті.
Справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 163-2 не відноситься до справ, зазначених у частині третій- п`ятій ст. 38 КУпАП, а відтак до таких справи застосовуються наведені положення ч.2 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до правових висновків, викладених у п.17.18 Постанови Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі N 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення "триваюче" правопорушення.
Під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Суддею встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №008654 від 12.03.2026, ОСОБА_1 ставиться в провину несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість, зазначених у поданих податкових деклараціях з ПДВ за серпень 2017 року №9191428171 від 19.09.2017 року в розмірі 23 736,61 грн., за вересень 2017 року №9217581468 від 19.10.2017 в розмірі 11 177,94 грн.
Згідно акту про результати камеральної перевірки від 04.03.2026 року №8475/13-01-04-09/31042894, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 26.01.2026 було повністю сплачено суму податку за декларацією №9191428171 та 25.02.2026 було остаточно сплачено суму податку за №9217581468, що свідчить про те, що допущені порушення були усунені.
Аналіз наведених положень, а також обставин справи дає підстави для висновку, що правопорушення, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_1 , відносяться до триваючих, однак вони припинилося 26.01.2026 та 25.02.2026 у зв`язку із їх усуненням, а саме шляхом сплати податкових зобов`язань, а відтак у даному випадку строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, слід відраховувати за №9191428171 з 26.01.2026, тому такий закінчився 26.04.2026 року, та за №9217581468 з 25.02.2026, який закінчується 25.05.2026.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення яке полягало у несвоєчасному поданні платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість, зазначених у поданій податковій декларації з ПДВ за вересень 2017 року №9217581468 від 19.10.2017, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення №008654 від 12.03.2026, складеного складеного головним державним інспектором відділу податків і зборів юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Лемцьо Н.Р., вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером КК «Розділ» Новороздільської міської ради, вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст.163-2 КУпАП, а саме: несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість, зазначених у поданій податковій декларації з ПДВ за вересень 2017 року №9217581468 від 19.10.2017, чим порушила п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-IV (із змінами та доповненнями);
- актом від 04.03.2026 №8475/13-01-04-09/31042894 про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів за звітний період серпень та вересень 2017 року, в якому зафіксовано, що платником було порушено терміни сплати платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ: за серпень 2017 року № 9217581468 від 19.10.2017 року - в розмірі 23 736,61 грн., граничний термін сплати яких настав 30.09.2017, та які були фактично сплачені 26.01.2026; за вересень 2017 року №9217581468 від 19.10.2017 року - в розмірі 11 177,94, граничний термін сплати яких настав 30.10.2017 року, та які були фактично сплачені 25.02.2026;
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленомуКУпАП.
При цьому суд враховує те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №008654, ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення правопорушення, яке полягало у несвоєчасному поданні платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а її дії правильно кваліфіковані, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1ст.163-2 КУпАП.
Окрім цього, у відповідності до положеньст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з неї судовий збір.
Керуючись статями 33, 40-1, 163-2, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 гривень 00 копійок (вісімдесят п`ять гривень нуль копійок).
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Роман ДЖУС