Справа № 199/6296/26
(2/199/5541/26) 

РІШЕННЯ
іменем України

23.06.2026 
м. Дніпро

справа №199/6296/26
провадження №2/199/5541/26

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді Подорець О.Б. 
секретаря судового засідання Костючик В.В.

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач  ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

за участі учасників судового процесу:
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача - адвоката Яструб О.П.

ВСТАНОВИВ:
У травні 2026 року позивач через систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2021 по справі №205/7060/21 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн. щомісяця, з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
Утім, зазначена сума на данний час є недостатньою для забезпечення мінімальних потреб дитини та не відповідає реальному рівню витрат на її утримання, харчування, навчання, медичне обслуговування та інші необхідні потреби. 
Відповідач є військовозобов`язаним та має стабільний дохід, що дозволяє йому сплачувати аліменти у достатньому розмірі для задоволення потреб дитини. Незважаючи на це, він не надає додаткової матеріальної підтримки.
Крім базових витрат, дитина має додаткові потреби, необхідні для її розвитку та освіти: 1) індивідуальні заняття з англійської мови з ОСОБА_5 на дому раз на тиждень – 600 грн., а саме 2 400 грн. щомісяця, починаючи з 01.09.2025 по теперішний час (9 місяців х 2 400 грн. = 21 600 грн.); 2) лікування у стоматолога – 9 000,00 грн., зокрема встановлення ортодонтичної пластини для вирівнювання зубів, що є необхідним для фізичного здоров`я дитини.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі фактичних витрат, а саме: витрати на навчання англійської мови (21 600 грн.); витрати на стоматологічне лікування (ортодонтичну пластину вартістью 9 000,00 грн).
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20.05.2026 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі.
У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Яструб О.П. підтримав відзив на позовну заяву та просив відмовити у її задоволенні в повному обсязі. Зокрема, у поданому 12.06.2026 через систему «Електронний суд» відзиві на позовну заяву останній зазначив, що на підтвердження існування додаткових витрат на дитину позивачем надано рукописну довідку від 05.05.2026, надану фізичною особою ОСОБА_5 , зі змісту якої не вбачається факт оплати позивачкою відповідних витрат. Крім того, позивачем не доведено, що у даному випадку витрати на індивідуальні заняття з англійської мови викликані відповідними особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні статті 185 СК України, чи зумовлені іншими особливими обставинами, що давало б підстави відносити дані витрати до додаткових витрат на дитину. Вищевказані витрати повинні покриватися за рахунок аліментних платежів. Що стосується витрат на лікування у лікаря стоматолога, то позивач приховала від суду факт того, що відповідач дані витрати сплачував додатково, а саме у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується скріншотами переписки сторін по справі.
Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2021 по справі №205/7060/21 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн. щомісяця, з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).
Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись до суду, позивач зазначила, що з відповідача підлягає до стягнення половина витрат понесених нею на утримання дитини ОСОБА_3 , а саме: витрати на навчання англійської мови (21 600 грн.); витрати на стоматологічне лікування (ортодонтичну пластину вартістью 9 000,00 грн).
Водночас, до позовної заяви надано довідку від 05.05.2026, надану ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вивчає з нею англійську мову з 01.09.2025 по теперішній час, вартість навчання становить 600,00 грн. на тиждень. Утім, доказів витрат на ці заняття, позивач до суду не надала.
Крім того, розглядаючи справу, суд вважає, що заявлені позивачем такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Заняття з репетитором не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.
Що стосується витрат понесених на лікування ОСОБА_3 у лікаря стоматолога, суд враховує, що позивачем надано до суду квитанцію №62377846116.02.2026 на оплату стоматологічних послуг в розмірі 9 000,00 грн. Утім, як вбачається зі скріншотів переписки між сторонами по справі, відповідачем 14.10.2025 було перераховано на картку позивача грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №237581928, а 21.10.2025 - 5 000,00 грн., отримання яких визнано позивачем у судовому засіданні. Також, доказів необхідності встановлення пластини, що у розумінні вимог ст.185 СК України відносилося би до додаткових витрат на дитину, позивачем суду не надано.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити у повному обсязі.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення. 
Повний текст судового рішення буде складено 26 червня 2026 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації – АДРЕСА_1 .

відповідач  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації – АДРЕСА_2 . 

Суддя            О.Б. Подорець