Справа № 755/973/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2026 р. місто Київ 
Дніпровський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025105040001135 від 27 листопада 2025 року , № 12026105000000085 від 27 січня 2026 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 28 лютого 2025 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за частиною першою статті 309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі статтей 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 309 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим 28 лютого 2025 Дарницьким районним судом місті Києва за частиною першою статті 309 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин. 
Так, ОСОБА_4 , який періодично вживає психотропні речовини, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 15 год. 59 хв. 27 листопада 2025 року незаконно придбав пластикову колбу з кристалоподібною речовиною блакитного кольору, та шляхом підняття знайденого, почав її незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту. 
27 листопада 2025 приблизно о 15 годині 59 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Серафимовича, 19А, був виявлена працівниками ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, які перебували в пішому патрулі по відпрацюванню території Дніпровського району, та затриманий. 
В подальшому, 27 листопада 2025 року в період часу з 16 год. 49 хв. до 16 год. 58 хв., за адресою: м. Київ, вул. Серафимовича, 19-А , співробітниками поліції проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого з лівої кишені штанів, у які був одягнений останній, працівниками поліції виявлено та вилучено пластикову колбу з кристалоподібною речовиною блакитного кольору, яка містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта надана на дослідження кристалоподібна речовина блакитного кольору, містять у своє складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP .Маса PVP в речовині становить 0,438 г.
PVP, згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких обмежено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,15 г та не перевищує 1,5 г, що є граничною величиною великого розміру.
Крім того, 27 січня 2026 року приблизно о 10 год. 40 хв., ОСОБА_4 проходив неподалік бул. Верховної Ради,14 в м. Києві, де на земельній ділянці біля дерева виявив прозору полімерну ємність з вмістом кристалоподібної речовини світлого кольору. Будучи особою, що вживає психотропні речовини, ОСОБА_4 зрозумів, що у вищевказаній речовині світло кольору міститься заборонена речовина.
В цей час, в ОСОБА_4 виник умисел спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання забороненої речовини. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підняв із землі знайдену ним прозору полімерну ємність з вмістом кристалоподібної речовини світлого кольору, тим самим вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання заборонену речовину.
В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 помістив незаконно придбану ним прозору полімерну ємність з вмістом кристалоподібної речовини світлого кольору до правої передньої кишені штанів в які був одягнений та направився у своїх справах, чим став незаконно зберігати заборонену речовину, для власного вживання без мети подальшого збуту.
Того ж дня, а саме 27 січня 2026 року приблизно о 11 год. 01 хв., за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 14-Б працівниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі прозору полімерну ємність з вмістом кристалоподібної речовини світлого кольору.
В подальшому, 27 січня 2026 року в період часу з 11 год. 47 хв. по 11 год. 54 хв. в ході проведення обшуку затриманої особи, що проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 14-Б в присутності двох понятих однієї статті та під час безперервної відеозйомки у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено прозору полімерну ємність з вмістом кристалоподібної речовини світлого кольору, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта, в наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору міститься особливо небезпечна психотропна, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,407 г.
PVP, згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких обмежено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,15 г та не перевищує 1,5 г, що є граничною величиною великого розміру.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вичненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 27 листопада 2025 року по вул. Серафимовича в м. Києві та 27 січня 2026 року по бул. Верховної Ради в м. Києві на землі знайшов емності з психотропною речовиною при обставинах викладених в обвинувальному акті, які підняв та в подальшому зберігав для власного вживання, однак в подальшому був обидва рази затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього психотропну речовину. Так, як він періодично вживає психотропні речовини, то здогадався, що в ємностях знаходиться психотропна речовина PVP. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, у вчиненому щиросердно розкаюється, просив суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.
Відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та тих, що стосуються вирішення питання судових витрат та долі речових доказів.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 , який не оспорює фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за частиною другою статті 309 КК України.
При ухваленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
Згідно статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує відповідно до статей 65-67 КК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи розмір покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, тощо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України - судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог статті 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у відповідності до статті 12 КК України є нетяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києві 28 лютого 2025 року за частиною першою статті 309 КК України, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансено-динамічним наглядом з 11 жовтня 2025 року, офіційно не працює, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб його вчинення, стадію, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, думку прокурора, яка просила суд призначити ОСОБА_4 покарання за частиною другою статті 309 КК України, із застосуванням положень статтей 71, 72 КК України у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог статті 75 КК України, або ж застосування статті 69 КК України, чи норм статті 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог частини другої статті 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року ОСОБА_4 засуджено за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, на підставі статті 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до частини третьої статті 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, за які він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначене вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, на підставі статті 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, суд вважає за необхідне остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими частиною першою статті 71 КК України, з урахуванням положень статті 72 КК України.
Відповідно до вимог пункту «б» частини першої статті 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Таке покарання, на переконання суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 3565 гривні 60 копійок за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні № 12025105040001135 від 27 листопада 2025 року (висновок експерта № СЕ-19/111-25/72667-НЗПРАП від 19 грудня 2025 року); 3565 гривні 60 копійок за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні , № 12026105000000085 від 27 січня 2026 року (висновок експерта № СЕ-19/111-26/4321-НЗПРАП від 05 лютого 2026 року).
Відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі статей 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року та остаточно призначити  ОСОБА_4  покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_4  рахувати з моменту набрання вироком законної сили та звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання для відбуття покарання.
Запобіжний захід  ОСОБА_4  не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави процесуальні витрати за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів в сумі 7131,20 (сім тисяч сто тридцять одну) гривню 20 копійок.
Речові докази: 
- оптичний носій інформації (DVD-R диск «Verbatim» 4.7gb 120 min); оптичний носій інформації (DVD-R диск «Verbatim» 4.7gb 120 min), які знаходяться в матеріалах об`днаного кримінального провадження  - зберігати при матеріалах кримінального провадження; 
- кристалічні речовини блакитного кольору, що містять у своє складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою 0,438 г.; кристалоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечна психотропна, обіг якої заборонено - PVP мвсою 0,407 г., які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві (квитанції № 025326 від 23 грудня 2025 року та № 025503 від 06 лютого 2025 року), - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Дніпровського районного 
суду міста Києва ОСОБА_1