Справа № 591/1006/25	

Провадження № 1-кп/591/24/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Суми кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2025 року за № 12025200480000148, за обвинуваченням
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Суми Сумська область Україна;
громадянство: України, з вищою освітою, 
одружена, перебуває у відпустці для догляду за дитиною, 
зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , 
фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 
не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

учасники судового провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_3 

сторони кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 

з боку захисту:
обвинувачена ОСОБА_2 
захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 
і установив:
Формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним 

10.01.2025 із 07 години 00 хвилин т.в.о. командира взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції України (УПП в Сумській області ДППУ) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з інспектором взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області ДППУ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступили на чергування у складі екіпажу «Руно-214» та несли службу по проведенні превентивної та профілактичної діяльності спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, а також здійснення контролю за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками щ території м.Суми.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та «Положення про Національну поліцію», Патрульна поліція відповідно до покладених на неї службових завдань запобігає правопорушенням і припиняє їх у місцях несення служби, здійснює своєчасне реагування на заяви про повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, керуючись стст. 42-46 Закону України «Про Національну полівію». 

Цього ж дня, близько 22 год. 45|хв. в радіоефірі було отримано орієнтування, що водій транспортного засобу «Тоуоіа Кау-4» д.н.з. НОМЕР_1 ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рухаєтеся від закладу харчування «Здибанка» в напрямку пр-т. М. Лушпи м. Суми. 

В подальшому, о 22 год. 48 хв. по вул. Харківська м. Сумиї в районі буд. 9 т.в.о. командира взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області ДППУ ОСОБА_6 та інспектором взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області ДППУ ОСОБА_7 , перебуваючи на службі під чіс виконання своїх службових обов`язків був виявлений та зупинений підпадаючий під орієнтування транспортний засіб, а саме ТЗ Тоуоtа Rаv-4 Нуbrid д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в салоні автомобілі на пасажирському місці знаходилась пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, під час складеная адміністративних матеріалів поліцейським стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП пасажирка автомобіля ОСОБА_9 почала висловлювати погрози працівникам поліції з вживанням нецензурної лексики, та почала рух в бік, де знаходився працівник поліції ОСОБА_6 . 

Виконуючи свої службові обов`язки, працівник поліції ОСОБА_6 почала висловлювати законні вимоги до ОСОБА_9 щодо дотримання дистанції і попросила її залишатися на місці. Остання законні вимоги поліцейського проігнорувала, скоротила відстань з поліцейською, почала хапати її за формений одяг та волосся, намагалась вдарити по обличчю, зірвала формену шапку, шеврон «поліція» та світловідбиваючий жилет з поліцейської ОСОБА_6 . 

В подальшому, для припинення протиправних дій ОСОБА_9 до останньої було застосовано фізичну силу «Загин руки за спину» та спеціальний засіб «Кайданки» з метою припинення правопорушення. 

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_9 усвідомлювала іх суспільно-небезпечний; характер, передбачав можливість настання суспільно- небезпечних наслідків від цих дій уі вигляді протидії працівника правоохоронного органу та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку з одруженням 26.07.2025 ОСОБА_9 змінила прізнище на :Карпець. 

Допитана як обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням. Вона агресивно себе поводила по відношенню до працівника правоохоронного органу. Примирилася з потерпілою у зв`язку з добровільним відшкодуванням цивільного позову. Спроможна сплатити штраф.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність. Цією заявою ОСОБА_6 відмовляється від цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої опором працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обоавязків щодо охорони громадського порядку у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченою заподіяної внаслідок опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків моральної шкоди у розмірі 20 000.00 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14 000.00 грн. Претензій матеріального характеру потерпіла/цивільний позивач до обвинуваченої не має. Щодо обрання обвинуваченій міри покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин на клопоче про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, проти якого учасники судового провадження не заперечували.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, враховуючи згоду учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченої, речові докази. 
Оцінивши зібрані по справі докази: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд доходить висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Умисні дії ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 342 КК України – опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Щодо призначення покарання.
За результатами розгляду цього кримінального провадження прокурор просить визнати ОСОБА_10 винуватою у пред`явленому обвинуваченні. Обвинувачена у ході досудового розслідування щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, вину визнає повністю. Зазначені обставини є такими або можуть бути визнані судом такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 . Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , не встановлено. З урахуванням викладених обставин, прокурор просить призначити ОСОБА_10 покарання у виді штрафу. У кримінальному провадженні є речові докази, які необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК.

Уважає, що саме такий вирок буде законним, і обґрунтованим, а покарання необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачена просила призначити покарання у межах обвинувачення у виді штрафу.

Мотиви призначення покарання судом
При призначенні покарання суд, виходячи з вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога під медичним наглядом не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_10 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. 
З урахуванням встановлених судом обставин у кримінальному провадженні, суд вважає правомірним призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Так, у цій справі потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди та судові пов`язані з розглядом справи.
22.06.2026 від потерпілої ОСОБА_6 надійшла письмова заява, в якій вона відмовляється від цивільного позову про відшкодування моральної шкоди моральної шкоди у розмірі 20 000.00 грн, завданої опором працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обоавязків щодо охорони громадського порядку у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченою заподіяної внаслідок опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків моральної шкоди, а також витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14 000.00 грн. Претензій матеріального характеру потерпіла/цивільний позивач до обвинуваченої не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. 
Отже, у зв`язку з відмовою потерпілої від позову провадження підлягає закриттю.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись статтями 349, 373 -374, 395, 532, 615 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,
Ухвалив:
ОСОБА_2  визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 342 КК України, і призначити їй за цим законом покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн 00 коп.
В частині цивільного позову провадження закрити.
Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, що знаходяться на фасаді приміщення ресторану “Сажа“; DVD-R диск з аудіо записом дзвінків, які було здійснено на лінію “102“; DVD-R диск з аудіо записом з нагрудних камер працівників УПП в Сумській області - залишитипри матеріалах кримінального провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Вирок суду відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_1