Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/2142/25
Провадження № 2/542/225/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області 
в складі головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Зінченко Оксана Григорівна до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності в порядку спадкування, суд –

В С Т А Н О В И В :
Адвокат Зінченко О.Г. в інтересах позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03.12.2025 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування, посилалась на наступні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .
Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 є його діти – дочка ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , а також дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, що обліковується за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .
Просила визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , на спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно по частині за кожним із спадкоємців без визначення часток в натурі.
Ухвалою суду від 08.12.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків (а.с.44-45).
Ухвалою суду від 25.12.2025 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 02.02.2026 року (а.с.54-55).
16.03.2026 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.04.2026 року, витребувано докази (а.с.80-81).
Ухвалою суду від 13.04.2026 року витребувано докази (а.с.128).
В судове засідання позивачі, представник позивачів адвокат Зінченко О.Г. не з`явилися, повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи (а.с.132, 133-134, 137-138).
Від представника позивачів, адвоката Зінченко О.Г. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивачів, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 74).
Представник відповідача Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.131), надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, вказавши, що при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 139).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.1983 (а.с.15), серії НОМЕР_2 від 21.08.1984 (а.с.18) ОСОБА_3 є батьком позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.33) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно зі статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив.
Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі ст.1261 ЦК України  у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, яким є позивачі в силу ст.1261 ЦК України.
Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі спадкової справи №39/2025 (а.с.86-98), заведеної після смерті ОСОБА_3 , заяву про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 подала його дочка ОСОБА_1 (а.с. 87).
Заяв від інших спадкоємців, що претендують на спадщину або відмовляються від неї до нотаріальної контори не надходили.
При цьому згідно з довідкою виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-34/1600 від 24.09.2021 року, ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті проживав з дружною ОСОБА_4 , дочкою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 (а.с. 34, 94).
Отже, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є: його дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , позивачі у справі, а також дружина – ОСОБА_4 , які прийняли спадщину відповідно до положень ст.1269 та ч.3 ст.1268 ЦК України. 
В інтересах позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_6 звернувся до Новосанжарської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
18.11.2025 року державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаного житлового будинку, що обліковується за ОСОБА_5 , спадкоємцем яуого був його син ОСОБА_3 , через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та державної реєстрації права власності (а.с. 98).
Так, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.101 на звороті) ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 .
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.101).
Щодо спадкового майна: будинку АДРЕСА_1 судом встановлено таке.
Як вбачається із свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого на підставі рішення виконкому Новосанжраської районної ради депутатів трудящих від 28.07.1969 року №245, ОСОБА_5 для будівництва в с.Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області була виділена земельна ділянка під забудову площею 0,06 га, на якій належить забудувати жилий будинок за типовим проектом будівлі Б-6. Та відповідно до цього рішення був погоджений план земельної ділянки і червоних ліній забудови житлового будинку по типу Б-6 по АДРЕСА_1 (а.с.27-28).
Згідно з довідкою виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-29/136 від 31.03.2023 року, згідно з даними погосподарської книги №4 за 2011-2025 роки, номер об`єкту погосподарського обліку 0170-1, за ОСОБА_5 , обліковується житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 26,140).
Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складають будівлі та споруди, рік побудови яких 1975-1987 роки (а.с.21-25).
Та згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про реєстрацію права власності на спірне майно також відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Враховуючи, що право власності на спірний будинок було набуте спадкодавцем на законних підставах, оскільки підтверджується випискою із погосподарської книги об`єкта погосподарського обліку №0170-1, а момент виникнення права власності на нього не пов`язане з його державною реєстрацією, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті.
Відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно не позбавляє спадкоємця права на спадкування нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на спірний будинок було набуте спадкодавцем на законних підставах, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті.
За повідомленням приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Дашівської В.М., що після померлого ОСОБА_5 заведена спадкова справа №4, спадкоємцями, які прийняли спадщину після його смерті є його діти: син ОСОБА_3 (батько позивачів) та дочка ОСОБА_7 . Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не видавалось (а.с.31). 
Так, 14 березня 2012 року приватним нотаріусом Полтавського (Новосанжарського) районного нотаріального округу Полтавської області Дашівською В.М. була заведена спадкова справа №4/2012 після померлого ОСОБА_5 (а.с. 99-117).
З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що до приватного нотаріуса Дашівської В.М. з заявами про прийняття спадщини за законом звернувся ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 100, 105), із заявою про відмову від належної їй частки спадщини звернулася ОСОБА_8 (а.с.104). 
Згідно з довідкою виконкому Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №2-11/1069 від 17.11.2011 року, ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований в с.Нехвороща, Новосанжарського району Полтавської області, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті проживав з сином ОСОБА_3 (а.с.109).
Та відповідно до довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-34/1599 від 24.09.2021 року, ОСОБА_5 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті проживав з сином ОСОБА_3 , невісткою ОСОБА_4 , онукою ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_2 (а.с. 30).
Отже, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є: його дочка ОСОБА_7 та син ОСОБА_3 , які прийняли спадщину відповідно до положень ст.1269 та ч.3 ст.1268 ЦК України, та відповідно їм належить по частці спадкового майна, що належало спадкодавцю ОСОБА_5 . 
Таким чином, ОСОБА_3 набув право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .
Отже, частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є спадковим майном після смерті ОСОБА_3 .
Щодо розміру часток у спадковому майні позивачів суд зазначає наступне.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Оскільки після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли його дочка ОСОБА_1 (позивачка), син ОСОБА_2 (позивач) та дружина ОСОБА_4 , то їм належить по 1/6 частці спадкового майна - 1/2 частини будинку - 1/2:3.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.35), прийнявши спадщину після свого чоловіка ОСОБА_3 , однак не отримала свідоцтва про право на спадщину.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-34/1601 від 24.09.2021 року, ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті проживала з дочкою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 (а.с. 36).
Як вбачається з повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори №44/01-16 від 22.04.2026 року, згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 не заводилась (а.с.135-136).
Оскільки після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , то їх частки в спірному майні - 1/6 частини житлового будинку, що успадкувала ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , становлять: по 1/12 (1/6:2) у кожного.
Таким чином позивачі набули в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарським будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в таких частках: 1/6 частина в порядку спадкування за законом після померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 та на 1/12 частину вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлої  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 .
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за життя був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , право власності на спірний будинок було набуте спадкодавцем на законних підставах, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті, ОСОБА_3 , прийняв спадщину після його смерті, але не отримав свідоцтво про право на спадщину, й частина вказаного будинку увійшла до складу спадщини після його смерті, позивачі прийняли спадщину після його смерті та позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно через відсутність документів, що підтверджують право власності та відсутність реєстрації права власності, права позивачів підлягають судовому захисту шляхом визнання за ними права власності на 1/6 частину (в порядку спадкування за законом після померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 ) та на 1/12 частину (в порядку спадкування за законом після померлої  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 ) житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 за кожним.
На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Зінченко Оксана Григорівна до Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності в порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності:
- на 1/6 частину житлового будинку з господарським будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , 
- на 1/12 частину житлового будинку з господарським будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності:
- на 1/6 частину житлового будинку з господарським будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 
- на 1/12 частину житлового будинку з господарським будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
представник позивачів: адвокат Зінченко Оксана Григорівна, адреса робочого місця адвоката: вул.Гагаріна, буд.25, с.Тарасівка, Полтавського району, Полтавської області;
відповідач: Нехворощанська сільська рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул.Миру, 3, с.Нехвороща, Полтавського району, Полтавської області.

Повний текст рішення складений 11 травня 2026 року.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області         Ю.О.Афанасьєва