Справа № 524/2246/26
Провадження № 2/524/2881/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом АТ «А-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.04.2024 в сумі 85327.32 грн, ухвалив таке рішення.
ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.04.2024 між  ОСОБА_1  та АТ «А-БАНК» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 38900 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 99% щорічно. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на станом на 22.12.2025 складає 85327.32 грн.
ЗАПЕРЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач відзив не подав.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено, що 2021-10-05  ОСОБА_1  було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК».
08.04.2024  ОСОБА_1 було оформлено заявку про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101712555902542 за умовами якої відповідач просив надати йому кредит за послугою «Швидка готівка»; тип кредиту — Кредит строковий; Мета отримання кредиту — Придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; Сума кредиту — 38900 грн; Строк кредиту - 36 місяців з 2024-04-08 до 2027-04-07; процентна ставка (фіксована) – 85 % на рік; розмір щомісячного платежу — 3046.98 грн.
На підставі меморіального ордеру N TR.35682337.25232.65455 від 08.04.2024 банком були видані кошти в сумі 38900 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.12.2025 заборгованість за кредитним договором від 08.04.2024 становить 85327.32 грн та складається з наступного:
?38608.44 грн – заборгованість за кредитом;
?35589.23 грн – заборгованість за процентами;
?11129.65 грн - заборгованість за пенею.
НОРМИ ПРАВА
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі – Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
Суд приймає до уваги те, що відповідно до умов договору строк кредитування спливає 2027-04-07, тобто через рік після дати звернення.
Отже, суд відзначає, що позивач заявив вимогу про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.
Приймаючи до уваги те, що укладений між сторонами кредитний договір є споживчим, до даних правовідносин застосовуються положення ЗУ «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 4 ст. 16 наведеного закону у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Суд наголошує на тому, що долучена позивачем заява про надання послуги не містить умов щодо можливості позивача дострокового стягнення заборгованості за платежами строк виплати яких не настав. Крім іншого, позивач не надав суду доказів, які б підтверджували виконання банком вимог щодо направлення позичальнику повідомлення про усунення порушення.
З цих підстав, у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.
Схожі за змістом висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19).
Разом із тим, приймаючи до уваги те, що відповідач допустив прострочення сплати, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача та стягнути із відповідача на його користь заборгованість за період із 08.04.2024 до 22.12.2025 в сумі 60939,6 грн, що складається із суми простроченого тіла кредиту та прострочених відсотків, відповідно до наданого позивачем розрахунку.
Суд приймає до уваги положення п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). 
Подібний правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), постанові КЦС ВС від 21.01.2025 № 751/3052/23 (61-17991св23).
Суд враховує те, що спірний кредитний договір було укладено під час дії в Україні воєнного стану і відповідно до умов ЗУ «Про споживче кредитування». Однак, на думку суду, положення ЗУ «Про споживче кредитування» та положення ЦК України не суперечать між собою.
З цих підстав, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення пені.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати в сумі 1730.08 грн, пропорційно розміру позовних вимог(71.42%)
Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 – 265, 280-284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов АТ «А-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 на користь АТ «А-БАНК» (код ЄДРПОУ 14360080, місто Дніпро, вулиця Батумська, буд.11) заборгованість за кредитним договором від 08.04.2024 в розмірі 60939,60 грн та судові витрати в сумі 1730.08 грн.
В іншій частині вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.  Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ