ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24313/25	
Суддя І інстанції – Калугіна Н.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Кальника В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 

ВСТАНОВИВ:

ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №12674/0406 від 05.08.2025, прийнятого Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, відповідно до якого зобов`язано Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (код ЄДРПОУ 14309787) сплатити штраф у сумі 150 855,01 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що прийняте за результатами камеральної перевірки податкове повідомлення-рішення не відповідає нормам статті 58 ПК України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків від 28.12.2015 № 1204. Зазначає, що у спірному ППР відсутній детальний розрахунок штрафних санкцій та посилання на норми Кодексу та/або іншого законодавства, відповідно до якого було зроблено такий розрахунок, а також невідповідність суми періодів у спірному ППР та в Акті перевірки від 21.04.2025. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у задоволенні позову було відмовлено. 
Не погодившись з прийнятим рішенням ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує не те, що в оскаржуваному ППР нарахована штрафна санкція, визначених підпунктом пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та на підставі п. 257.5 статті 257 та п. 52 прим. 1 підрозділу 10 роз. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Але у вказаних нормах ПК України відсутній розмір та порядок застосування штрафу. А тому в оскаржуваному ППР відсутні нормативні підстави згідно яких було зроблено розрахунок штрафних санкцій на суму 150 855,01грн. Розмір і порядок застосування штрафних санкцій за порушення вимог ПК України визначений Главою 11 цього Кодексу – з статті 109 по статтю 128-1. А тому не зрозуміло відповідно до якої норми було розраховано розмір штрафних санкцій. В оскаржуваному ППР зазначено період фінансово-господарської діяльності, при здійсненні якої вчинено порушення, а саме ІІІ, ІV квартал 2022 року. В свою чергу в Акті перевірки від 21.04.2025 зазначено, що в ІV кварталі 2022 року порушено строк сплати рентної плати в сумі 1 237 884,05 грн. Тобто, якщо брати розмір штрафу 5 % то сума штрафу буде становити 61 894,20 грн., а не 150 855,01 грн., як зазначено в оскаржуваному ППР. В порушення Порядку №1204 в оскаржуваному рішенні податковий орган не зазначив, а також не додав до нього детальний розрахунок штрафних фінансових санкцій.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Кіровоградській області просить відмовити у її задоволенні та залити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ДП «СХІДНИЙ ГІРНИЧОЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (далі - ДП «СхідГЗК») щодо питання дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов`язання за період з 22.11.2022 по 20.03.2025 року. За результатами проведеної перевірки складено Акт від 21.04.2025 №4739/11-28- 04-06/4/14309787 (далі - Акт перевірки від 21.04.2025).
Відповідно до висновків, зазначених в Акті перевірки від 21.04.2025, в результаті проведення камеральної перевірки встановлено, ДП «СхідГЗК» несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування інших корисних копалин загальнодержавного значення за період з 22.11.2022 по 20.03.2025 року, чим порушено п. 57.1 статті 57 та п.257.5 статті 257 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), таким чином до платника застосовується штрафна санкція в розмірі 10% в сумі 301 710,01 грн. 
Не погодившись з висновками, викладених в Акті перевірки від 21.04.2025, ДП «СхідГЗК» подало до Головного управління ДПС у Кіровоградській області заперечення на Акт перевірки від 21.04.2025.
За результатами перевірки та розгляду заперечень на Акт перевірки від 21.04.2025 Головним управління ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №0000/5820/0406 від 20.05.2025, відповідно до якого, нараховано штрафну санкцію визначеного підпунктом пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та на підставі п. 257.5 статті 257 та п. 52 прим. 1 підрозділу 10 роз. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України”, та зобов`язано ДП «СхідГЗК» сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 301 710,01 грн. 
ДП «СхідГЗК» подана скарга до Державної податкової служби України на податкове повідомлення – рішення №0000/5820/0406 від 20.05.2025, за результатами розгляду якої, Державна податкова служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги №21764/6/99-00-06-03-02-06 від 29.07.2025, яким скасувала податкове повідомлення – рішення №0000/5820/0406 від 20.05.2025 у частині застосування штрафу в сумі 150 855,01 грн., в іншій частині вказане ППР залишила без змін, а скаргу - частково задовольнила. 
На підставі рішення ДПС України №21764/6/99-00-06-03-02-06 від 29.07.2025, ГУ ДПС у Кіровоградській області прийняло податкове повідомлення-рішення №12674/0406 від 05.08.2025 яким нараховано штрафну санкцію у розмірі 5 % у сумі 150 855,01 грн.
Так, за результатами проведення камеральної перевірки позивача з питання дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов`язання за період з 22.11.2022 по 20.03.2025 року, контролюючим органом зроблено висновок про несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування інших корисних копалин загальнодержавного значення за період з 22.11.2022 по 20.03.2025 року, та застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% від суми несвоєчасно сплаченого розміру узгодженого податкового зобов`язання.
Згодом, за результатами розгляду скарги, Державна податкова служба України змінила розмір штрафу на 5%, застосувавши до позивача пом`якшуючи обставини.
Не є спірними у цій справі дати фактичних сплат рентної плати та кількість днів затримки цієї сплати, натомість позивач зазначає, що податкове повідомлення – рішення, яке прийнято відповідачем 05.08.2025 за №12674/0406 (після адміністративного оскарження ППР від 20.05.2025 №0000/5820/0406) не відповідає вимогам статті 58 Податкового кодексу України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків від 28.12.2015 № 1204. 
Позивач, як на підставу протиправності ППР 05.08.2025 №12674/0406, посилається на відсутність детального розрахунку штрафних санкцій та посилання на норми Кодексу та/або іншого законодавства, відповідно до якого було зроблено такий розрахунок, зазначає, що детальний розрахунок штрафних санкцій до оскаржуваного рішення не додано. А також на невідповідність суми періодів в оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 05.08.2025 та в Акті перевірки від 21.04.2025. За позицією позивача, в оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 05.08.2025 зазначено період фінансово-господарської діяльності, при здійсненні якої вчинено порушення, а саме ІІІ, ІV квартал 2022 року, тоді як зазначено в акті перевірки від 21.04.2025, в ІV кварталі 2022 року порушено строк сплати рентної плати в сумі 1 237 884,05 грн. 
Отже, як зазначив позивач, розмір штрафу 5 % необхідно обраховувати від суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов`язання у IV кварталі 2022 у розмірі - 1 237 884,05 грн, що становитиме - 61 894,20 грн., а не 150 855,01 грн., як зазначено в оскаржуваному повідомленню-рішенню.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до положень підпунктів 19-1.1, 19-1.1.2 пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, що визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За змістом підпунктів 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки, зокрема, може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: 
невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; 
заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; 
завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; 
наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом. 
Згідно підпункту 58.1.1. пункту 58.1. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення містить: 
1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;
2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом); 
3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної;
4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; 
5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо періоду фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинені порушення суд першої інстанції виходив з наступного.
Відповідно до п.257.1 статті 257 ПК України, базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним спектром (радіочастотним ресурсом) України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.
Виходячи із обставин справи, позивач подає податкову звітність зі сплати рентної плати щоквартально.
Згідно з п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПКУ податкові декларації, крім випадків, передбачених ПКУ, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.
Платник рентної плати до закінчення визначеного розд. II ПКУ граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений ст. 257 ПКУ, подає до відповідного контролюючого органу за місцем податкової реєстрації за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПКУ, податкову декларацію, яка містить, зокрема додатки з рентної плати за спеціальне використання води (п.п. 257.3.4 п. 257.3 ст. 257 ПКУ).
Судом першої інстанції вірно враховано ту обставину, що в акті перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем порушені строки сплати податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за поданими податковими деклараціями від 01.02.2023 №9303040145 та від 21.10.2022 №9216942199.
Тобто, податкова декларація від 01.02.2023 №9303040145 подана за період діяльності - IV квартал 2022, а податкова декларація від 21.10.2022 №9216942199 - за ІІІ квартал 2022.
За таких обставин суд першої інстанції вірно виснував, що період фінансово-господарської діяльності позивача, при здійсненні якої вчинені ці порушення - ІІІ, IV квартал 2022 року, що і було відображено у спірному податковому повідомленні рішенні.
Вказані обставини спростовують доводи позивача стосовно невідповідності періодів в оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 05.08.2025 та в Акті перевірки від 21.04.2025.
Спростовуючи доводи позивача щодо відсутності детального розрахунку суми штрафних санкцій суд першої інстанції виходив з наступного.
Відповідно до підпункту 58.1.1. пункту 58.1. статті 58 ПК України, у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.
Згідно з пунктів 7, 11 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204(у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року № 846) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства.
У податковому повідомленні-рішенні наводиться або додається до нього розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі орган та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами «Р» (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу), «Д» та «С») із зазначенням у ньому відповідної інформації, необхідної для їх визначення.
Так податкове повідомлення- рішення від 05.08.2025 №12674/0406 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 5 % на суму 150 855,01 грн, прийнято відповідачем за наслідками часткового скасування ДПС України податкового повідомлення – рішення №0000/5820/0406 від 20.05.2025 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 10% на суму 301710,01 грн за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування інших корисних копалин.
Разом із податковим повідомленням – рішенням №0000/5820/0406 від 20.05.2025 відповідачем був складений та надісланий позивачу детальний розрахунок розміру штрафних санкцій.
В той же час до податкового повідомлення- рішення від 05.08.2025 №12674/0406 відповідачем детальний розрахунок штрафних санкцій не складений. 
Надаючи оцінку таким обставинам справи суд першої інстанції вірно зауважив, що під час перегляду податкового повідомлення – рішення №0000/5820/0406 від 20.05.2025 Державна податкова служба України погодилась із своїм структурним підрозділом щодо встановлених під час перевірки обставин стосовно сум несвоєчасно сплачених податкових зобов`язань, дати фактичних сплат та кількості днів прострочення сплати, зменшивши розмір штрафу до 5%, у зв`язку із застосуванням до позивача пом`якшуючих обставин, суд вважає, що відсутність (не складання податковим органом) детального розрахунку сум нарахованих штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення від 05.08.2025 №12674/0406 не призвело до стану невизначеності позивача у підставах та порядку нарахування штрафних санкцій.
Крім того у податковому повідомленні-рішенні від 05.08.2025 №12674/0406, контролюючим органом наведені обставини щодо оскарження податкового повідомлення-рішення №0000/5820/0406 від 20.05.2025 та прийнятого, за результатами оскарження, рішення ДПС України. 
За викладених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність детального розрахунку штрафних санкцій, з огляду на обізнаність позивача із фактичним обставинами, які встановлені контролюючим органом під час перевірки, зокрема, щодо сум несвоєчасно сплачених податкових зобов`язань, дат фактичних сплат, кількості днів прострочення сплати, розміром нарахованої штрафної санкції, не може бути підставою для скасування податкового повідомлення – рішення від 05.08.2025 та звільнення позивача від податкового обов`язку.
Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Аналогічні правові виноски викладені у постановах від 19 травня 2020 року (справа №820/2300/18), від 30 квітня 2020 року (справа №810/384/16), від 17 березня 2020 року (справа № 808/4140/15), від 25 січня 2019 року (справа №812/1112/16) в яких Верховний Суд констатував, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, які під час розгляду справи були правомірно враховані судом першої інстанції.
Враховуючи викладене вище, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ДП «Схід ГЗК», а доводи апелянта зазначених висновків суду не спростовують.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 02 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова 

суддя В.В. Кальник