Справа № 542/255/26
Провадження № 2/542/361/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

20 травня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Кашуби М.І.,
за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
До Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 звернувся представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 2251725 у розмірі 18 150,00 грн, з яких 5000,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 1250,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, 4900,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), судові витрати у справі.
У позовній заяві позивач зазначив, що 28.03.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2251725, за яким відповідачка одержала грошові кошти в кредит. Згідно з умовами договору позичальниця зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і на умовах, передбачених Договором.
У подальшому 25.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 25072025, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2251725 від 28 березня 2025 року.
Взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 150,00 грн, яка складається із: суми заборгованості за основним зобов`язанням – 5000,00 грн, суми заборгованості по комісії за надання кредиту – 1250,00 грн, сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 4900,00 грн та суми заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) – 7000,00 грн.
03.03.2026 відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.
Зазначила, що в позовній заяві позивач посилається на електронний договір та анкету-заяву. Водночас, відсутні докази належного електронного підписання договору, технічні журнали, підтвердження введення одноразового ідентифікатора та належна ідентифікація особи.
Вказала, що факт реального передання коштів належними доказами не підтверджений, оскільки у матеріалах справи відсутні: банківська виписка, довідка банку про зарахування, інформація щодо руху коштів, клопотання про витребування таких доказів.
Зауважила, що права вимоги позивача не доведено, оскільки позивач не надав доказів належного повідомлення відповідача про відступлення права вимоги. В матеріалах справи відсутні: докази направлення письмового повідомлення; докази вручення такого повідомлення; підтвердження отримання відповідачем інформації про зміну кредитора.
У поданій до суду заяві про виконання ухвали суду, позивачем зазначено, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків у зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Вказав, що інформації про погашення відповідачкою кредитної заборгованості за кредитним договором № 2251725 від 28.03.2025, станом на 20.03.2026 – немає. А тому в розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2251725 від 28.03.2025 не вказано пунктів оплати коштів відповідачкою для погашення боргу за період з 28.03.2025 по 25.07.2025. 
Зауважив, що інформація щодо нарахування штрафів за Кредитним Договором № 2251725 від 28.03.2025, згідно з п.2.4.1. та п.4.1. Кредитного Договору, міститься у розрахунку заборгованості з посиланням на пункти Кредитного Договору. 
Вважав, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання кредитного договору між відповідачкою та первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості відповідачки, вказаної у позовні заяві.
23.03.2026 відповідачкою подано до суду заперечення на клопотання (заяву) відповідно до яких вона вважала, що позивач не довів реальний розмір заборгованості, наявність законно нарахованих процентів, що свідчить про відсутність обґрунтованого розрахунку заборгованості. Вказала, що основна частина боргу складається з комісій, які на її думку незаконні та фактично є прихованими відсотками, оскільки вони значно перевищують суму самого кредиту (5000, 00 грн). Також, не надано жодного підтвердження фактичного надання послуг по комісії за обслуговування кредиту. Зазначила, що жодних належних доказів фактичного отримання нею грошових коштів до суду не надано. У матеріалах справи відсутні докази: фактичного перерахування коштів на її банківську картку або рахунок; підтвердження отримання нею кредитних коштів; належний і обґрунтований розрахунок заборгованості. Також, зазначила, що позивач не довів факт укладення договору належним чином та не надав доказів, що саме вона отримала кредитні кошти. 
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.03.2026 витребувано від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» документи щодо обрахунку основного боргу, розміру нарахованих процентів, пені та комісій відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 2251725 від 28.03.2025, за період з 28.03.2025 по 25.07.2025, а також вказати чи здійснювалося відповідачкою погашення кредиту та в якому розмірі.
У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, подала відзив на позовну заяву. У поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 77).
Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Встановлено, що в обґрунтування позовних вимог та, в свою чергу, наявності у позивача права грошової вимоги до відповідачки, позивач посилався на договір факторингу № 25072025, укладений 25 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у Цивільному кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. 
У свою чергу, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме кредитне зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Відповідно до положень ст. 1077- 1079 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Дослідивши наданий до позовної заяви договір факторингу № 25072025, укладений 25 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд встановив.
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Зазначено, що реєстр боржників – це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою, встановленою в Додатку № 1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і Додатку № 4 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору.
Згідно з п. 3.3 та 3.4 договору факторинку, ціна продажу за Договором становить 3 429 387,71 грн. Фактор сплачує Клієнту 100% ціни продажу, передбаченої цим договором протягом 5 робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта № НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк».
Відповідно до платіжної інструкції № 748 від 31.07.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило грошові кошти на рахунок ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» за договором факторингу № 25072025 від 25 липня 2025 року у розмірі 3 429 387,71 грн. (а.с. 27).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 25072025 від 25 липня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 2251725 у розмірі 18 150,00 грн (а.с. 28). 
Так, згідно з актом приймання передачі реєстру боржників від 25.07.2025 до договору факторингу № 25072025 від 25 липня 2025 року ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передав, а ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників, складений відповідно до умов договору (а.с. 26).
Враховуючи наведене, позивачем надано до суду докази виникнення прав і обов`язків за договором факторингу № 25072025 від 25 липня 2025 року та докази наявності у позивача права грошової вимоги саме до відповідачки. Тому доводи відповідачки, щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували набуття позивачем права вимоги за кредитним договором, суд відхиляє, як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Встановлено, що 28.03.2025 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Незалежні фінанси» було укладено договір про споживчий кредит № 2251725 (а.с. 7-12). Згідно з умовами договору сума кредиту становить 5000,00 грн, надається строком на 345 днів. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування 08.03.2026. Комісія за надання кредиту – 1250,00 грн, яка нараховується за ставкою 25.00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1). Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 15400,00 грн, що нараховується за ставкою 14.00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахукового періоду за попередній розрахунковий період ( крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього Договору (п. 1.5.2.); проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 % річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3).
Згідно з п. 2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 4.1 договору, у разі прострочення позильником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та Графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000,00 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платижів, якщо порушення відповідної дати платежу тримаєбільше ніж 2 дні. 
Зі змісту договору вбачається, що відповідачка підписала вказаний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 397600.
Факт перерахування 28.03.2025 на карту № НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 5000, 00 грн підтверджено платіжним дорученням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 41875942 від 28.03.2025, де вказано, що платником ТОВ «Незалежні Фінанси» здійснено переказ коштів згідно договору 2251725 ОСОБА_1 (а.с.19 ).
Надаючи оцінку зазначеним доказам у справі, суд враховує, що електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На цю обставину звернула увагу Велика палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), ч. 2 ст. 530 ЦК України визначено, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено факт укладення між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 кредитного договору та отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів.
Зазначена обставина оспорювалась відповідачкою у наданому нею відзиві, однак не знайшла свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи. Доказів підписання договору від імені відповідачки іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачкою суду не надано. Відповідачка не надала будь-яких доказів на спростування інформації, вказаної у платіжному дорученні ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо перерахування на її картку № НОМЕР_2 грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн на підставі укладеного між відповідачкою та ТОВ «ФК «Незалежніфінанс» кредитного договору № 2251725. Крім того, відповідачка заявлену позивачем суму боргу не спростувала та не надала суду власного розрахунку заборгованості, чи доказів сплати боргу.
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 2251725 розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1 становить 18 150,00 грн, яка складається із суми заборгованості за кредитом – 5000,00 грн, заборгованості по комісії за надання кредиту – 1 250,00 грн, заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 4 900,00 грн та заборгованості за штрафами – 7 000,00 грн. З розрахунку заборгованості видно, що нарахування відсотків не здійснювалось (а.с. 20).
Щодо правомірності нарахування комісії за обслуговування кредитну суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 1.5.2 договору про споживчий кредит № 2251725 від 28.03.2025, та п. 2 розділу 4 паспорта споживчого кредиту, позичальниці було встановлено плату за обслуговування кредиту, яка нараховується Банком за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього договору. 
Умови укладеного договору не містять чітких положень про складові комісії за обслуговування кредиту та кредитної заборгованості. Водночас, суть, призначення та правова природа такої комісії свідчать про те, що це сплата банку щомісячних платежів за ведення рахунку, надання інформації про стан кредитної заборгованості. При цьому умовами кредитного договору не передбачено надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості та ведення рахунку. 
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», надання інформації щодо кредиту відповідача має бути безоплатим.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватись будь - якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично надання кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюються при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту - позивальнику.
Враховуючи наведене, ТОВ ФК «Незалежні фінанси» не мало права встановлювати такий платіж у кредитному договорі, за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами.
Така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною.
Відповідно до частину 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до частини 2 статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( стаття 5 ЦПК України).
Зі змісту вказаної норми убачається, що суд вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі, та забезпечує повноту досліджень обставин справи.
Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною, викладена у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01 квітня 2020 р. у справі №583/3343/19 ( провадження №61-22778св 19).
Враховуючи наведені правові висновки, позовна вимога ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» про стягнення з відповідачки заборгованості зі сплати платежів за обслуговування кредиту, є необґрунтованою і в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки нарахованого позивачем розміру неустойки, суд дійшов до такого висновку.
Цивільним кодексом України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Кодексу). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 Кодексу).
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Таким чином, вимога про стягнення суми штрафу, як виду неустойки у розмірі 7 000,00 грн, не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, оскільки відповідачка не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача частково, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного:
- 5000,00 грн – основний борг;
- 1250,00 грн - заборгованість по комісії за надання кредиту.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з приписів ст.141 ЦПК України, згідно з якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, згідно платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 15501 від 06.02.2026, які зараховані до спеціального фонду державного бюджету України згідно з випискою.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 34,4 % (6250,00 грн х 100/ 18150,00 грн), то на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПКУкраїни підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 915,90 грн (2662,40 грн х 34,4 %/ 100).
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість за кредитним договором № 2251725 від 28.03.2025 у розмірі 6 250,00 грн (шість тисяч двісті п`ятдесят грн 00 коп).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 915,90 грн (дев`ятсот п`ятнадцять грн дев`яносто коп).
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Лісова, 2, м. Бровари Броварського району Київської області, 07400, код ЄДРПОУ 35625014; 
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Новосанжарського районного суду 
Полтавської області Кашуба М.І. 

Повне рішення складено 20.05.2026.