Справа № 524/2808/25

Провадження №2/524/5922/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2026 

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:
головуючого судді – Ковальчук Т. М.,
за участю секретаря судових засідань – Воблікової І. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі – ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», нова назва – ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з ОСОБА_1 (далі – відповідач, ОСОБА_1 ) 65665,36 грн заборгованості за кредитним договором, 2422,40 грн сплаченого судового збору та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційної телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» уклали електронний договір № 6519817 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав на свою банківську карту 13400,00 грн. 
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 13400,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 65665,36 грн, з яких: 13400,00 грн заборгованість за основним боргом, 19999,50 грн – нараховані проценти за користування кредитом, 32265,86 грн – нараховані проценти за 121 календарний день.
27 листопада 2023 року ТОВ Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу № 27.11/23-Ф, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 6519817.
Заочним рішенням від 19 червня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; стягнув з відповідача на користь позивача 65665,36 грн заборгованості за договором № 6519817 від 01 квітня 2023 року, 2422,40 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу.
У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з заявою про перегляд заочного рішення від 19 червня 2025 року, яку ухвалою від 22 травня 2026 року суд задовольнив, скасував це заочне рішення та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. 
Так, за доводами відповідача, останній з 07 червня 2023 року перебуває в лавах ЗСУ. Тобто, на нього, як військовослужбовця, поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, нарахування позивачем процентів відповідачу за кредитним договором після 07 червня 2023 року суперечить вищевказаним нормам законодавства. Таким чином, відповідач визнає позовні вимоги лише в розмірі тіла кредиту, тобто 13400,00 грн. Окрім того, відповідач не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу, вказує, що такі витрати в сумі 10 000,00 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Окрім того, вказані позовні заяви за поданням фінансових установ є шаблонними. Індивідуальний підхід до складення позовних заяв не застосовується окремо по кожному боржнику.
У даному випадку суд виходить із відсутності підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки відповідач активно бере участь у справі, із клопотанням про зупинення провадження у цій справі не звертався.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі – Закон № 675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону № 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Суд установив, що 01 квітня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи уклали електронний договір № 6519817 про надання споживчого кредиту. 
Електронний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С9808». 
Відповідач 01 квітня 2023 року отримав кредит у сумі 13400,00 грн на свою платіжну карту № НОМЕР_1 , що підтверджується відповіддю АТ «ОТП Банк», наданою на виконання ухвали суду від 19 травня 2025 року про витребування доказів (а. с. 89).
Відповідно до пункту 1.2 договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором; сума кредиту – 13400,00 грн (пункт 1.3 договору).
За положеннями пункту 1.4 договору кредит надається строком на 360 днів; детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та в строки, визначені в договорі. У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до товариства у паперовій або електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.
Згідно з пунктом 1.5 договору тип процентної ставки – фіксована: стандартна процентна ставка становить 1,99 % у день.
Згідно з додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 6519817 від 01 квітня 2023 року та паспортом споживчого кредиту, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором – С9808, сторони погодили таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якої вбачається, що загальна вартість кредиту складає 109397,60 грн, реальна річна процентна ставка – 57499,79 % річних, проценти за користування кредитом – 95997,60 грн (а. с. 19-24).
27 листопада 2023 року ТОВ Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу № 27.11/23-Ф, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 6519817 (а. с. 68). 
Позивач також нарахував проценти за 76 календарних днів (з 01 квітня до 15 червня 2023 року) за стандартною процентною ставкою 1,89 % в день у межах строку договору, у сумі 19999,50 грн, та проценти за 121 календарний день (з 27 листопада 2023 року по 26 березня 2024 року) у сумі 32265,86 грн.
На обґрунтування доводів щодо відсутності у позивача підстав для нарахування процентів за користування кредитними коштами у зв`язку з перебуванням відповідача на військовій службі останній надав копії: довідки № 689 від 22 червня 2026 року про проходження служби у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка; термін підготовки – з 07 червня 2023 року по 30 серпня 2023 року; довідки № 1997 від 03 квітня 2026 року військової частини про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 26 серпня 2023 року. 
Так, за правилами пункту 15 статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, – штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Кредитний договір був укладений 01 квітня 2023 року, за період із 01 квітня 2023 року по 15 червня 2023 року нараховувались проценти за користування кредитними коштами; 07 червня 2023 року ОСОБА_1 призваний на військову службу. Отже, нараховані відсотки за період із 07 червня 2023 року та з 27 листопада 2023 року по 26 березня 2024 року не підлягають стягненню з відповідача.
Приписами частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження факту укладення кредитного договору № 6519817 від 01 квітня 2023 року між відповідачем та позивачем, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем у вигляді заборгованості у сумі 30999,56 грн, з яких 13400,00 грн – основний борг, 17599,56 грн – відсотки.
З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову.
За правилами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Звертаючись до суду, позивач на підтвердження понесення витрат на правову допомогу долучив до позовної заяви: договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу у сумі 10000,00 грн.
Водночас суд враховує викладені у постанові від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18 висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, за якими: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо».
Виходячи з принципу співмірності (який, включає у себе, зокрема такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт), суд вважає за можливе обмежити належний до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначивши його у сумі 3000,00 грн. 
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 30999 (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 56 коп. заборгованості за договором № 6519817 від 01 квітня 2023 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 1143 (одна тисяча сто сорок три) грн 37 коп. судового збору та 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Т. М. Ковальчук