ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 819/2323/13-а
адміністративне провадження № К/9901/20950/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А., Судді: Юрченко В.П., Хохуляк В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області 
на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року (Суддя: Подлісна І.М.), 
та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року (Судді: Шинкар Т.І., Пліш М.А., Ільчишин Н.В.), 
у справі № 819/2323/13-а 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» 
до Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області 
про скасування податкових повідомлень-рішень, - 

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» (далі - позивач, ТОВ «Агрополіс») звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - відповідач, Чортківська ОДПІ), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.07.2013 року: №0000182200 форми «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 270 865 грн, та № 0000192200 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 20 666 грн (т. 1 а.с. 1-7).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на неправомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, внаслідок правомірності формування податкового кредиту на підставі первинних документів та підтвердженого права ТОВ «Агрополіс» на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, сплаченого (нарахованого) постачальником товарів/послуг вартість яких включається до складу виробничих факторів (при вивезенні сільськогосподарських товарів власного виробництва у митному режимі експорту). 

Дана справа розглядалась судами неодноразово.

Зокрема, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.12.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2015, у задоволенні позову відмовлено (т. 1 а.с. 177-181, т. 2 а.с. 89, 90-94). 

Однак за результатами касаційного перегляду, ухвалю Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016 року скасовані рішення судів попередніх інстанцій та направлено справу новий розгляд до суду першої інстанції, внаслідок неповного встановлення судами обставин даної справи і не дослідження доказів у справі (зокрема доказів бухгалтерського обліку в розрізі коригування постачання с/г продукції, а також первинної документації на підтвердження реальності господарських операцій в розрізі питання формування податкового кредиту з ПДВ) (т. 2 а.с. 143-146).

За результатами нового розгляду справи, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року позов задоволено (т. 6 а.с. 47-49, а.с. 91-98). 

Мотивуючи вказаний висновок, суди попередніх інстанцій встановили, що коригування до реєстру виданих та отриманих податкових накладних у розмірі 1284642 грн за березень та квітень 2013 року проведено на основі даних бухгалтерського обліку ТОВ «Агрополіс» та відповідає вимогам податкового законодавства; надані позивачем первинні документи містять необхідні реквізити і підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ПП «Родоніт», ТОВ «Торговий дім «Насіння», ТОВ «Презенс тенолоджі», за 2014 рік - ТОВ «Торговий дім «Насіння», МПП «Фірма «Ерідон», ТОВ «Агроскоп Україна», ТОВ «Агро Дельта», ТОВ «Спектр-Арго», ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «Альянсь Ойл Україна», ДП «Хельмер-Україна», ТОВ «РОПА Україна», ТОВ «Чортківський цукровий завод», ТОВ «НУ СП «Верват Україна ЛТД» і Компанією INERCO TRADE S.A. До того ж, судами враховані висновки судово-економічної експертизи № 939/16-22 від 15.06.2017 про те, що первинні документи: накладні, податкові накладні, вантажно-митні декларації тощо ТОВ «Агрополіс», оформлені відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, та складені в момент проведення кожної господарської операції або безпосередньо після її завершення, що є підставою для включення даних за такими господарськими операціями до податкового обліку платника податку. 
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне дослідження судами доказів та обставин справи, просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу відповідач посилається на те, що позивач не виконав свій обов`язок та не надав під час перевірки документи бухгалтерського обліку, в тому числі довідку, яка складається у випадку коригування із постачання сільськогосподарської продукції або продукції власного виробництва переробного підприємства у митному режимі експорту, а за відсутності вказаних документів контролюючий орган вважає, що не міг скласти акт про відмову в наданні саме таких документів. До того ж, за доводами відповідача, надані позивачем до заперечень на акт перевірки бухгалтерські довідки, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку, не відповідають вимогам чинного законодавства, які встановлені до первинних документів та не містять всієї інформації про господарські операції, зокрема: у бухгалтерських довідках наданих Товариством вказані податкові накладні із датою - 2013 року, тоді як всі понесені витрати, які повинні приймати участь у коригуванні виробничих факторів та відповідно податкового кредиту здійснено у 2012 році, у довідках від 30.04.2013 поряд з номером податкової накладної зазначено РКП, але дані бухгалтерські довідки не відповідають змісту і суті здійсненого коригування податкового кредиту (т. 6 а.с. 105-108). 
В надісланому на адресу суду відзиві на касаційну скаргу позивач, посилаючись на правильність висновків судів попередніх інстанцій за результатами розгляду справи просив суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін (т. 6 а.с. 132-135).
Верховним Судом відкрито касаційне провадження у даній справі, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» зареєстровано 02.11.2001 в Чортківській районній державній адміністрації Тернопільської області, серед видів діяльності за КВЕД є: вирощування зернових та технічних культур, надання послуг у рослинництві, виробництво цукру, неспеціалізована оптова торгівля харчовими продуктами, роздрібна торгівля на ринках.
За результатами проведеної відповідачем позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрополіс» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, що становить більше 100 тис. грн. за період з 01.03.2013 по 30.04.2013, відповідачем складено акт перевірки від 17.06.2013 №385/22-30834410 з висновками про порушення позивачем вимог п. 201.15 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством безпідставно завищено податковий кредит (загальна декларація) в сумі за березень 387 657 грн, за квітень 896 985 грн та занижено податок на додану вартість в сумі 13 777 грн в т.ч. за березень 2013 року у сумі 2 338 грн, за квітень у сумі 11 439 грн, та занижено податковий кредит (сільськогосподарська декларація) у сумі: за березень 387 657 грн., за квітень 896 985 грн (т. 1 а.с. 10-38).
З акта перевірки судами встановлено, що вказаних висновків контролюючий орган дійшов проаналізувавши наступну інформацію, зокрема:
1) перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.03.2013 по 31.03.2013 встановлено заниження податкового кредиту у сумі 387 657 грн. Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.03.2013 по 31.03.2013 в сумі -387657 грн. реєстру отриманих податкових накладних, головної книги, оборотно сальдових відомостей по рахунках: 203 «Паливо», 220 «МШП», 232 «Виробництво», 28 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 371 «Розрахунки за виданими авансами» та інших первинних документів встановлено заниження коригування податкового кредиту в рядку 16.3 «Коригування податкового кредиту із постачання с/г продукції або продукції власного виробництва переробного підприємства у митному режимі експорту (переноситься з декларації (0121-0123) або декларації (0140)) у сумі 387657 грн;
2) перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.2013 по 30.04.2013 контролюючим органом встановлено завищення податкового кредиту у сумі 896985 грн. Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.03.2013 по 31.03.2013 в сумі 896985 грн. реєстру отриманих податкових накладних, головної книги, оборотно сальдових відомостей по рахунках: 203 «Паливо», 220 «МШП», 232«Виробництво», 28 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 361«Розрахунки з вітчизняними покупцями», 371 «Розрахунки за виданими авансами» та інших первинних документів встановлено заниження коригування податкового кредиту в рядку 16.3 «Коригування податкового кредиту із постачання с/г продукції або продукції власного виробництва переробного підприємства у митному режимі експорту (переноситься з декларації (0121-0123) або декларації (0140)) у сумі 896985грн;
3) перевіркою достовірності відображених показників у поданій податковій Декларації з податку на додану вартість в рядку 10.1 «підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» за період з 01.03.2013 по 31.03.2013 та з 01.04.2013 по 30.04.2014 встановлено, що на формування даного показника вплинуло проведення операцій по придбанню ТМЦ, які забезпечують процес виробництва сільськогосподарської продукції;
4) перевіркою достовірності відображених показників у поданій податковій Декларації з податку на додану вартість в рядку 16.3 «Коригування податкового кредиту з постачання с/г продукції або продукції власного виробництва переробного підприємства у митному режимі експорту (переноситься з декларації (0121-0123) або декларації (0140)) за період з 01.03.2013 по 31.03.2013 та з 01.04.2013 по 30.04.2014 встановлено, що на формування даного показника вплинуло проведення коригування податкового кредиту із постачання сільськогосподарської продукції у митному режимі експорту.
Актом перевірки зафіксовано, що під час перевірки платником податку до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за березень 2013 року та квітень 2013 року не надано документи бухгалтерського обліку, в т.ч. бухгалтерські довідки, які складаються у випадку коригування із постачання сільськогосподарської продукції або продукції власного виробництва переробного підприємства у митному режимі експорту (переноситься з декларації з позначкою 0121/0122/0123, або декларації з позначкою 0140) (т. 1 а.с. 10-38).
На підставі вищенаведених висновків акта перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.07.2013, а саме: 
- № 0000182200 яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 1 270 865 грн (т. 1 а.с. 8); 
- № 0000192200, яким збільшено позивачеві суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 20 666 грн, в т.ч. 13 777 грн - основний платіж; 6 889 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т. 1 а.с. 9).
При цьому суд звертає увагу, що як вбачається з матеріалів справи заперечення позивача на акт перевірки залишені без задоволення протоколом № 4 засідання постійної комісії Чортківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Тернопільській області з розгляду спірних питань, які виникають під час проведення документальних перевірок (т. 1 а.с.92-95), а скарга позивача на вищенаведені податкові повідомлення-рішення, рішенням ГУ Міндоходів у Тернопільській області від 20.09.2013 року залишена без розгляду, внаслідок закінчення встановлених ПК України строків оскарження таких рішень до контролюючого органу та роз`яснено товариству право звернення до суду (т. 1 а.с. 57-60, 61-62).
Незгода з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями стала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду. 
Колегія суддів звертає увагу, що як вже вказувалось судом, дана справа неодноразово розглядалась судами і направляючи її на новий розгляд до суду першої інстанції, ВАС України, проаналізувавши вимоги п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України в сукупності з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, дійшов висновку, що право платника податку на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту та подальшого бюджетного відшкодування виникає лише за умови документального підтвердження реальності здійснення господарських операцій первинними документами. Проте встановивши, що у в акті перевірки контролюючий орган посилається на не надання позивачем документів бухгалтерського обліку в розрізі коригування постачання с/г продукції (у різних місяцях), ВАС України скерував справу на новий розгляд до суду першої інстанції з посиланням на те, що для правильного вирішення даного спору необхідним є дослідження усіх первинних документів, які б підтверджували рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача.
Надаючи оцінку спірним обставинам справи, суди попередніх інстанцій керувались наступним.
Так, відповідно до п.209.4 ст.209 Податкового кодексу України (далі - ПК України) при вивезенні сільськогосподарських товарів у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство - виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, сплаченого (нарахованого) постачальникам товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів. Таке відшкодування здійснюється в загальному порядку.
Пунктом 201.14 статті 201 ПК України встановлено, що платники податку зобов`язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об`єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.
Згідно з п.201.15 ст.201 ПК України, зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому ст. 46 ПК України. Платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних (далі - Реєстр) в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення Реєстру встановлюються відповідно до вимог р. II ПКУ.
Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у Реєстрах за такий період в електронному вигляді.
Форма та Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 17.12.2012 №1340, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.02.2013 за №201/22733 (далі - Порядок №1340) (т. 1 а.с. 150-157).
Так, відповідно до п. 2.4 Порядку №1340 бухгалтерська довідка має бути складена згідно із податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу, які є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, з урахуванням норм пункту 198.6 статті 196 Кодексу, та містити вичерпний їх перелік.
У Реєстрі бухгалтерська довідка записується таким чином: у графі 2 - дата складання бухгалтерської довідки, у графах 3, 4, 6, 7 - відповідно дата складання, порядковий номер податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної), найменування та індивідуальний податковий номер постачальника, який її склав, у графі 5 - зазначається вид документа БО, до якого додаються позначення виду документа, яким підтверджується операція з постачання (БОПНП - у разі віднесення до податкового кредиту сум податку на підставі паперової податкової накладної, БОПНЕ - на підставі електронної податкової накладної тощо). При цьому суми у графах 9, 10 зазначаються із знаком «+», а в графах 11, 12, 13, 14, 15, 16 - із знаком «-».
На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України, судами попередніх інстанцій встановлено, що коригування податкового кредиту по ТОВ «Агрополіс» проведено відповідно до наказу від 27.03.2013 №78, згідно з яким головного бухгалтера Товариства зобов`язано провести коригування податкового кредиту, сформованого при придбанні товарно-матеріальних цінностей (насіння, добрив, засобів захисту рослин, запасних частин), послуг (технічних оглядів бурякозбиральних комбайнів, навантажувачів РОПА, послуг перевезень, послуг переробки буряка) та відображеного в скороченій декларації по ПДВ. Відповідно до вказаного наказу при експорті цукру та патоки (меляси), вибраний податковий кредит слід відкорегувати пропорційно виробленій продукції в результаті переробки цукрового буряка. Визначений податковий кредит на одиницю продукції використовується при коригуванні податкового кредиту із скороченої декларації в загальну декларацію для отримання бюджетного відшкодування суми ПДВ (т. 5 а.с. 236-237).
При цьому як встановлено судами попередніх інстанцій, на підтвердження правомірності проведення коригування податкового кредиту у відповідності з вимогам діючого законодавства, товариством до матеріалів справи надано документи по взаємовідносинах з наступними контрагентами щодо поставки продукції: за березень 2013 року - ПП «Родоніт», ТОВ «Торговий дім «Насіння», ТОВ «Презенс тенолоджі», за 2014 рік - ТОВ «Торговий дім «Насіння», МПП «Фірма «Ерідон», ТОВ «Агроскоп Україна», ТОВ «Агро Дельта», ТОВ «Спектр-Арго», ТОВ «Золотий екватор», ТОВ «Альянсь Ойл Україна», ДП «Хельмер-Україна», ТОВ «РОПА Україна», ТОВ «Чортківський цукровий завод», ТОВ «НУ СП «Верват Україна ЛТД» і сума ПДВ за господарськими операціями з вказаними контрагентами, включеного до податкового кредиту у зв`язку з виробництвом сільськогосподарської продукції, яку було експортовано (цукор, меляса) складає 11318102,53 грн (т. 3 а.с. 176-202, 207-246, т. 4 а.с. 1-240, т. 5 а.с. 1- 70).
До того ж судами встановлено, що відповідно до наданих Товариством документів, експорт цукру та патоки здійснювався відповідно до контрактів №1802-S та №2202-М укладених з Компанією INERCO TRADE S.A. (Покупець) у 2013 році (т. 5 а.с. 211-222).
На виконання умов вказаних контрактів, Товариством у березні 2013 року експортовано 700 тон цукру на суму 331450 доларів США та 247 тон патоки на суму 30998,50 доларів США; за квітень 2013 року 1540 тон цукру на суму 729190 доларів США та 1366 тон патоки на суму 171433 долари США. Оплата за реалізований цукор та патоку по зазначених контрактах надійшла на розрахунковий рахунок Товариства в повному обсязі.
Відповідно до актів виконаних робіт, укладених між ТОВ «Чортківський цукровий завод» та ТОВ «Агрополіс» на виконання договору №ЧЦЗ/ПР-1909 від 19.09.2012 обсяг виробленої продукції у 2012 році становив: цукру піску виробленого - 20361,995 тон, патоки (меляси) виробленої - 6770,801 тон, жому виробленого - 126287,19 тон. Собівартість цукру, меляси та жому документально підтверджено Товариством на суму 111792380,07 грн (т. 5 а.с. 109, 115, 116, 117, 118, 119, 120).
З матеріалів справи суди встановили, що зазначені показники використано для визначення коефіцієнтів коригування податкового кредиту в розрізі продукції та визначено суму податкового кредиту з ПДВ, заявленого до відшкодування (т. 5 а.с. 169-210).
До того ж, судами встановлено, що бухгалтерські довідки (про коригування податкового кредиту) за березень-квітень 2013 року були надані для перевірки разом зі скаргою на податкові повідомлення-рішення від 17 липня 2013 року №0000182200 та №0000192200 (т. 1 а.с. 57-60, т. 3 а.с. 203, 204, 205-206, т. 5 а.с. 223-229). Однак при перевірці такі не надавались, оскільки не вимагались контролюючим органом і під час перевірки останній не звертався з відповідними запитами до Товариства про надання таких бухгалтерських довідок, що не спростовано доводами касаційної скарги відповідача, оскільки доводи касаційної скарги в цій частині зводяться лише до посилань про їх ненадання контролюючому органу під час перевірки, а також містять посилання на певні їх недоліки, що в свою чергу не може бути предметом переоцінки судом касаційної інстанції, враховуючи передбачені статтею 341 КАС України межі повноважень суду касаційної інстанції.
Тоді, як встановлено судами, ТОВ «Агрополіс» здійснювало коригування у Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних в розмірі 1 284 642,00 грн. (за березень 2013 року -387 657,00 грн., за квітень 2013 року - 896 985,00 грн.) по податковим накладним частинами у різних місяцях відповідно до обсягів експортованої продукції і дати оформлення вантажно-митної декларації (т. 1 а.с. 101-121, 122-132, т. 3 а.с. 5-150). За висновками судів, розбіжності у датах, номерах та сумах податкових накладних, на які покликається контролюючий орган, зумовлені тим, що коригування податкового кредиту стосувалось тієї частини, яка включалась до складу виробничих факторів у відповідності до вимог п.209.4 ст.209 ПК України (т. 5 а.с. 230235), що також не спростовано доводами касаційної скарги.
Отже оцінивши первинні документи по взаємовідносинам з вищенаведеними контрагентами судами встановлено, що останні відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та містять усі необхідні реквізити, а також складені в момент проведення кожної господарської операції або безпосередньо після її завершення, тому підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами і є підставою для включення даних за такими господарськими операціями до податкового обліку платника податку.
Крім цього, судами зазначено і те, що такі висновки підтверджені і висновком судово-економічної експертизи №939/16-22 від 15.06.2017, призначеної ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 у справі № 819/2323/13-а (т. 5 а.с. 84-87), проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково дослідному інституту судових експертиз, з посиланням на те, що дослідження первинної документації потребують спеціальних знань експерта, у зв`язку з чим, на вирішення питання експерта поставлено питання документального підтвердження висновків акта перевірки від 17.06.2013 року № 385/22-30834410 (т. 5 а.с. 84-87).
Відповідно до висновків експерта, первинні документи накладні, податкові накладні, вантажно-митні декларації тощо ТОВ «Агрополіс», оформлені відповідно до вимог, встановлених Законом № 996-XIV, та складені в момент проведення кожної господарської операції або (якщо це неможливо) безпосередньо після її завершення і є підставою для включення даних за такими господарськими операціями до податкового обліку платника податку. Водночас, коригування до Реєстру виданих та отриманих податкових накладних у розмірі 1284642 грн. за березень та квітень 2013 року проведено на основі даних бухгалтерського обліку ТОВ "Агрополіс" та відповідає вимогам податкового законодавства (т. 5 а.с. 238).
Колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередні інстанцій за результатами нового розгляду справи на виконання вимог ухвали ВАС України і фактично містять посилання на переоцінку обставин та доказів у справі, що у відповідності до вимог статті 341 КАС України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим касаційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Так, згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 №460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до частини першої статті 341 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року у справі № 819/2323/13-а, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: І.А. Васильєва 

Судді: В.П. Юрченко

В.В. Хохуляк