БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua, web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947	

Справа № 669/210/26
Провадження № 2/669/234/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(заочне)

05 травня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Давидюка О.І.,
з участю: секретаря судового засідання Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, 

ВСТАНОВИВ: 

13 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що вона є власником вищевказаного житла і в її житловому будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка з червня 2018 року в будинку фактично не проживає, будь-яке особисте майно відповідачки в будинку відсутнє, за місцем своєї реєстрації вона не сплачує жодних комунальних послуг, при цьому з реєстрації добровільно не знялася, а тому просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування її житловим будинком. 
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, одночасно з позовом подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, відзиву не подала, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивачки, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 жовтня 2012 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1014, та витягом про державну реєстрацію прав від 30 жовтня 2012 року № 36050508 (реєстраційний номер: 7043498). 
З довідки Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 29 січня 2026 року та Акту про встановлення факту не проживання в житловому будинку (квартирі) від 30 січня 2026 року встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 дійсно зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 , однак фактично за даною адресою не проживає з 15 липня 2018 року, тобто більше семи років. 
Із змісту пояснень односельців позивачки – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмові пояснення яких визнані судом як письмові докази, слідує, що ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає з 15 липня 2018 року.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідачка не надала доказів того, що між нею та позивачкою є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання у будинку позивачки протягом одного року, суд приходить до висновку, що відповідачка втратила право користування житловим будинком позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. 

Керуючись ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 156 ЖК України, ст. ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 274, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням – задовольнити. 

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331 гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- відповідачка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Олександр ДАВИДЮК