УХВАЛА
27 травня 2026 року
м. Київ
справа № 524/10323/24
провадження № 61-4321св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Панченка О. О., Пікуля В. П.
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовної заяви та її обґрунтування 
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»), треті особи: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити дії.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що він є власником квартири  АДРЕСА_1 та споживачем послуг із постачання теплової енергії та постачання гарячої води, особовий рахунок № НОМЕР_1 .
У грудні 2022 року він отримав розрахунок вартості житлово-комунальних послуг за листопад 2022 року, з якого дізнався про зміну надавача послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, яким стало 
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».
Зазначав, що до листопада 2022 року надавачем послуг було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». З початку опалювального періоду 2022-2023 років відповідач здійснює нарахування плати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за тарифами, розмір яких перевищує розмір, встановлений на території м Кременчука станом на 24 лютого 2022 року, що є порушенням статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Вважав, що при застосуванні відповідачем двоставкового тарифу порушена процедура його встановлення. На підставі пункту 6 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 
(далі - Порядок № 869), у разі коли ліцензіат, тобто відповідач, провадить або має намір провадити діяльність у межах кількох територіальних громад, формування та встановлення тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється окремо для кожної громади за кожним видом ліцензованої діяльності.
Посилався на те, що формування та встановлення зазначених тарифів відповідач повинен здійснювати окремо для Кременчуцької міської територіальної громади. Тарифи на послуги з постачання теплової енергії для споживачів м Кременчука не можуть перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися до цих споживачів до 24 лютого 2022 року.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з листопада 2022 року та до дати ухвалення рішення за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30 грудня 2021 року №1867 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів з 01 січня 2022 року».
Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог   ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щотарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24 лютого 2022 року, не підвищувались після набрання чинності Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Відповідач є суб`єктом господарювання спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, провадить ліцензовану діяльність, надає комунальні послуги у територіальних громадах Полтавської області, а тому не зобов`язаний ініціювати розгляд питання про встановлення окремого тарифу споживачам м. Кременчука. Вимоги про застосування тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, які діяли станом на 24 лютого 2022 року, є помилковими, оскільки ці тарифи встановлені не відповідачу, а для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Вартість спожитої теплової енергії нарахована відповідачем за тарифами, які відрізняються від тарифів станом на 24 лютого 2022 року, однак зазначене не є підвищенням тарифів за надані послуги, не є наслідком порушення відповідачем законодавства, а є результатом неможливості здійснювати постачання теплової енергії та гарячої води ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» внаслідок військової агресії держави-агресора проти України та ракетних ударів, завданих по м Кременчук, у результаті чого зруйноване обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Разом з тим, визначені Полтавською обласною радою тарифи позивачем не оскаржувалися.
Основний зміст та мотиви судового рішення суду апеляційної інстанції 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Автозаводського районного суду 
м. Кременчука Полтавської області від 07 лютого 2025 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
Зобов`язано ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачу ОСОБА_1 за адресою: 
АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за опалювальний період з 2022/2023, міжопалювальний період 2023 року та опалювальний період 2023/2024, враховуючи тарифи, які діяли для споживача ОСОБА_1 станом на 24 лютого 2022 року. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції не урахував, що Положення Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» не містять будь-яких умов чи виключень у частині введення заборони на підвищення тарифів для населення, зокрема щодо тарифів на теплову енергію, починаючи з 19 серпня 2022 року, тобто заборона є абсолютною. Зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що діяв станом на 24 лютого 2022 року.
Узагальнені доводи касаційної скарги
01 квітня 2026 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 лютого 2025 року залишити без змін.
Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2024 року у справі № 917/1389/23 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також указує на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду і застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, зазначає, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Також заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також, що справа становить значний суспільний інтерес. 
Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що відповідач є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах в межах Полтавської області, а, отже, з урахуванням пункту 4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року, не зобов`язаний ініціювати розгляд питання щодо встановлення окремого тарифу для споживачів м. Кременчука. Тариф КП «Полтаватеплоенерго» єдиний для всіх споживачів Полтавської області і будь-які підстави для обрахування вартості теплової енергії для споживачів м. Кременчука за окремим тарифом у відповідача відсутні.
Більш того, підприємство у своїй діяльності керується встановленими для нього Полтавською обласною радою тарифами, зокрема рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (які були введені в дію з 01 листопада 2021 року), тобто в розмірі, який діяв станом на 24 лютого 2022 року. Звертає увагу, що діяльність ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» було вимушено припинено, що могло призвести до техногенної катастрофи. Однак, 
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не є його правонаступником. Договірні відносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та позивачем врегульовані індивідуальним договором, що є публічним договором приєднання.
Посилається на відсутність сталої судової практики в питаннях правових наслідків застосування статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2026 року поновлено Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року, відкрито касаційне провадження у справі № 524/10323/24, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції. 
05 травня 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Додаткові пояснення у справі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повернуто без розгляду.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
24 квітня 2026 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.
Відзив обґрунтований посиланням на те, що суд апеляційної інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню. При цьому судом ураховано сталу судову практику Верховного Суду в подібних спорах, правових підстав для відступу від якої немає.
Зауважує, що наданий заявником науково-правовий висновок Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 27 лютого 2026 року не досліджувався ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції. Більш того, такий висновок не є доказом у справі та не є обов'язковим для суду.
Додатково посилається на повне фактичне виконання оскаржуваного судового рішення.
25 травня 2026 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду додаткові пояснення у справі, у яких просить касаційну скаргу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» залишити без задоволення, а постанову Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року залишити без змін.
Колегія суддів ураховує, що за своїм змістом зазначені пояснення третьої особи щодо касаційної скарги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є передбаченим статтею 395 ЦПК України відзивом на касаційну скаргу учасника справи.
Згідно з частиною першою статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Ураховуючи, що вперше виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до Верховного Суду із зазначеним процесуальним документом у межах встановленого строку на подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу, який було повернуто відповідно до ухвали Верховного Суду від 20 травня 2026 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає, що встановлений судом строк на подання відзиву третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на касаційну скаргу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягає продовженню до дати його подання - до 25 травня 2026 року.
Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області зазначає, що встановлений положенням Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» мораторій на підвищення цін запроваджений щодо тарифів, які діяли для споживача станом на 24 лютого 2022 року, а не щодо тарифів, які діяли для надавача послуг на указану дату. На зазначеному наголошувало також Міністерство розвитку громад та територій України у своїх роз'ясненнях, а також Верховний Суд при вирішенні подібних справ.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг із постачання теплової енергії та постачання гарячої води, особовий рахунок № НОМЕР_1 .
До листопада 2022 року надавачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30 грудня 2021 року № 1867 скориговано для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01 січня 2022 року.
Пунктом 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 25 жовтня 2021 року № 1421 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» визначено розмір тарифів на рівні 1 796,40 грн/ Гкал з ПДВ або 1 497,00 грн/ Гкал без ПДВ, та такий тариф застосовувався для споживачів лівобережної частини м Кременчука на момент введення воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року.
У зв`язку із збройною агресією держави-агресора проти України в результаті ракетних ударів по м. Кременчук, обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» зруйновано, як наслідок товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам.
Рішенням Полтавської обласної ради № 473 від 22 вересня 2022 року «Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» надано згоду на безоплатне прийняття з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки.
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 894-р «Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад Полтавської області», Полтавською обласною радою прийнято рішення від 14 жовтня 2022 року № 481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області», пунктом 4 якого вирішено після затвердження акта приймання-передачі передати на баланс, як внесок до статутного капіталу відповідача, майно, зазначене у додатку до цього рішення - цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ».
Виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на території лівобережної частини м. Кременчука визначено відповідача згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 20 жовтня 2022 року № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води».
Починаючи з листопада 2022 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Опалювальний період 2022-2023 років для споживачів Кременчуцької міської територіальної громади розпочався 01 листопада 2022 року на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 31 жовтня 2022 року № 1574, як наслідок, відповідач здійснює постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам лівобережної частини м. Кременчука з 01 листопада 2022 року.
Розмір тарифів, які використовувало для розрахунку ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у спірний період, визначені рішеннями Полтавської обласної ради № 477 від 30 вересня 2022 року, № 669 від 28 липня 2023 року.
Рішенням шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання № 477 від 30 вересня 2022 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються 
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вирішено, зокрема:
- встановити ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»: тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2; тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів відповідно до додатку 3 (пункт 1 рішення);
- тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води введено в дію з 01 жовтня 2022 року (пункт 6 рішення).
- рішення обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (зі змінами) вважати таким, що втратило чинність (пункт 7 рішення).
Під час опалювального періоду 2021-2022 років постачання теплової енергії та постачання гарячої води у м. Кременчуці здійснювало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», яке застосовувало тарифи, визначені рішенням Кременчуцької міської ради від 30 грудня 2021 року №1867.
Плата за користування послугами з листопада 2022 року нарахована 
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» споживачу ОСОБА_1 нарахована за тарифами, встановленими рішеннями Полтавської обласної ради № 477 від 30 вересня 2022 року, № 669 від 28 липня 2023 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються 
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», зокрема, за двоставковими тарифами на послугу з постачання теплової енергії для населення згідно з Додатком № 2 до вказаного рішення.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частин третьої, п'ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Відповідно до частини першої статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з таких підстав.
Спірні правовідносини у справі, що переглядається в касаційному порядку, стосуються правомірності дій ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» при застосуванні до позивача, як споживача теплової енергії у м. Кременчук, тарифу більшого, ніж він був встановлений попереднім постачальником ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Зазначені дії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», на думку позивача, суперечать приписам статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», зокрема щодо заборони підвищення тарифів на послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належать до повноважень органів місцевого самоврядування.
Згідно з частиною п`ятою статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - це грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.
Частиною третьою статті 20 Закону України «Про теплопостачання», у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії або альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством..
Приписами статті 16-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).
При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен здійснювати постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень (підпункт 9 пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 22 березня 2017 року № 308).
Відповідно до пункту 37 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.
Пунктом 4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України
від 03 квітня 2019 року № 291), визначено, що під час формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води суб`єктами господарювання, що перебувають у спільній власності територіальних громад, вимоги цього Порядку в частині формування тарифів для кожної окремої територіальної громади (у разі провадження ліцензованої діяльності та надання комунальних послуг у декількох територіальних громадах) на таких суб`єктів господарювання не поширюються.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26 вересня 2024 року у справі № 917/1389/23 за позовом Кременчуцької гімназії № 31 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживача зазначав, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внесене до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області; згідно зі статутом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада; тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються Полтавською обласною радою; застосовані відповідачем тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачу, відповідають тарифам, встановленим у додатку № 2 до рішення Полтавської обласної ради № 477; тарифи, які були встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 477, залишились на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (які були введені в дію з 01 листопада 2021 року); тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24 лютого 2022 року не змінювались (не підвищувалися) після набрання чинності Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Відповідач є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах в межах Полтавської області, а, отже, з урахуванням пункту 4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, відповідач не зобов`язаний ініціювати розгляд питання щодо встановлення окремого тарифу для споживачів м. Кременчука; тариф ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» єдиний для всіх споживачів Полтавської області, і будь-які підстави для обрахування вартості теплової енергії для споживачів м. Кременчука за окремим тарифом у відповідача відсутні.
Cтаття 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» є спеціальною нормою, яка, виходячи з буквального тлумачення її змісту:
- містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної конкретної дії - підвищення тарифів;
- стосується конкретного кола осіб відносин, на які цей Закон розрахований - суб`єктів, що наділені відповідними владними повноваженнями стосовно встановлення таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення.
Проте відповідач як постачальник теплової енергії за регульованими тарифами до числа таких суб`єктів не віднесений, а у своїй діяльності керується встановленими для нього Полтавською обласною радою тарифами, грошовий вираз яких, як було встановлено судами попередніх інстанцій у цій справі, застосований до позивача на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (які були введені в дію з 01 листопада 2021 року), тобто в розмірі, який діяв станом на 24 лютого 2022 року.
Отже, враховуючи наведене вище, з урахуванням предмета та підстав заявленого позову, визначеного позивачем відповідача у справі, приписи статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин щодо надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Колегія суддів ураховує, що правовідносин у справі, що переглядаються в касаційному порядку, та у справі № 917/1389/23 є подібними, стосуються застосування ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до споживачів теплової енергії на території м. Кременчука тарифів, встановлених рішеннями Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 та від 21 жовтня 2021 року № 286, які були введені в дію з 01 листопада 2021 року.
Правомірність встановлення таких тарифів була предметом оцінки судів адміністративної юрисдикції у справах№ 440/6193/23 та № 917/1265/23.
Про подібність спірних правовідносин зазначено і в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2025 року у справі № 524/2748/24 (провадження 
№ 14-143цс25).
Водночас, Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду уже неодноразово виснував про те, щозастосування ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для розрахунку плати за теплову енергію споживачам лівобережної частини м. Кременчука тарифів, визначених рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30 вересня 2022 року, не відповідає приписам статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» і зумовило фактичне зростання для споживача вартості постачання тепла та гарячої води після 24 лютого 2022 року, (постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від28 січня 2026 року у справі № 524/2748/24 (провадження № 61-7744св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/6580/24 (провадження № 61-3246св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/8237/24 (провадження № 61-7095св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/13402/24 (провадження № 61-8591св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/9547/24 (провадження № 61-8849св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/12722/24(провадження № 61-9002св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/7590/24 (провадження № 61-11454св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/10635/24 (провадження № 61-13008св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/11796/24 (провадження № 61-13313св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/8919/24 (провадження № 61-13422св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/12699/24 (провадження № 61-13792св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/9433/24 (провадження № 61-14118св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/1667/24 (провадження № 61-11628св25), від 04 лютого 2026 року у справі № 524/953/25 (провадження № 61-11960св25), від 11 лютого 2026 року у справі № 524/8141/23 (провадження № 61-7735св25), від 11 лютого 2026 року у справі № 524/13156/24 (провадження № 61-11750св25), від 11 лютого 2026 року у справі № 524/8291/24 (провадження № 61-14106св25), від 11 лютого 2026 року у справі № 524/10837/24 (провадження № 61-14269св25), від 18 лютого 2026 року у справі № 524/12074/24(провадження № 61-13699св25), від 18 лютого 2026 року у справі № 524/8503/24 (провадження № 61-14048св25), від 18 лютого 2026 року у справі № 524/12898/24 (провадження № 61-14411св25), від 08 квітня 2026 року у справі № 524/11813/24 (провадження № 61-539св26), від 16 квітня 2026 року у справі № 524/14981/24 (провадження № 61-13308св25).
Отже Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду вважає, що приписи статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» підлягають застосуванню до спірних правовідносин щодо надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
ЄСПЛ зауважив, що одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає, щоб у разі остаточного вирішення справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення ЄСПЛ 
від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення ЄСПЛ 
від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви міста Люпені проти Румунії» (Lupeni greek catholic parish and others v. Romania), заява № 76943/11).
Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують, оскільки завжди буде потреба у з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року у справі «Веренцов проти України», заява № 20372/11; рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2013 року у справі «Дель Ріо Прада проти Іспанії» (Del Rio Prada v. Spain), заява № 42750/09).
У пунктах 34, 39 остаточного рішення від 07 жовтня 2011 року у справі «Сєрков проти України» (заява № 39766/05) ЄСПЛ наголосив на такому: коло застосування концепції передбачуваності значною мірою залежить від змісту відповідного документа, сфери призначення, кількості та статусу тих, до кого він застосовується; сам факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що вона не відповідає вимозі «передбачуваності» у контексті Конвенції; завдання здійснення правосуддя, що є повноваженням судів, полягає саме в розсіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці (рішення у справі «Горжелік та інші проти Польщі» (Gorzelik and Others v. Poland), заява № 44158/98, пункт 65); у цьому зв`язку не можна недооцінювати завдання вищих судів у забезпеченні уніфікованого та єдиного застосування права (рішення у справах «Тудор Тудор проти Румунії» (Tudor Tudor v. Romania), заява № 21911/03, пункти 29, 30, «Стефаніка та інші проти Румунії» (Stefanica and Others v. Romania), заява № 38155/02, пункти 36, 37); неспроможність вищого суду впоратись із цим завданням може призвести до наслідків, несумісних з вимогами статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Падурару проти Румунії» (Paduraru v. Romania), заява № 63252/00, пункти 98, 99).
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що, визнаючи повноваження судді тлумачити закон, потрібно пам`ятати також і про обов`язок судді сприяти юридичній визначеності, яка гарантує передбачуваність змісту та застосування юридичних норм, сприяючи тим самим забезпеченню високоякісної судової системи (пункт 47).
Судді повинні послідовно застосовувати закон. Проте, якщо суд вирішує відійти від попередньої практики, на це потрібно чітко вказувати в рішенні (пункт 49).
Єдність судової практики відіграє надважливу роль у забезпеченні однакового правозастосування в судочинстві, що сприяє правовій визначеності та передбачуваності у вирішенні спірних ситуацій для учасників справи.
Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду, як постійно діючий колегіальний орган Верховного Суду, забезпечує, зокрема, у визначених законом випадках здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
Колегія суддів вважає, що за обставин цієї справи наявні якісний та кількісний критерії для визначення виключної проблеми і вона має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Питання правомірності застосування тарифу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для населення м. Кременчука стосується приблизно 50 000 споживачів. З аналогічними позовними заявами до місцевих судів звернулось близько 5 000 споживачів. Отже, правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. Проблема є вкрай актуальною в умовах дефіциту енергії та значної втрати генерувальних потужностей.
Питання застосування статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» до правовідносин з постачання теплової енергії та гарячої води споживачам м. Кременчука у складних для енергетичного ринку умовах потребує уніфікації на рівні Великої Палати Верховного Суду.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26 вересня 2024 року у справі № 917/1389/23 щодо застосування статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Керуючись статтями 260, 402, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Справу № 524/10323/24 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на постанову Полтавського апеляційного суду 
від 26 лютого 2026 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк

В. В. Шипович