Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 947/42780/25
Номер провадження2/711/1196/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі: головуючого-судді Демчика Р.В., при секретарі Кобилки Є.О., з участю представника відповідача – адвоката Адабаш С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси, через систему Електронний суд, з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2012 року. Протягом останніх років відношення з відповідачем погіршились через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В результаті чого зникло взаєморозуміння , стали зовсім чужими людьми. Будь які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Можливості зберегти сім`ю немає. Спільних дітей немає. Також вказує, що подружні відносини припинилися більше 4 років потому до дня подання позову. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є немоливим. Шлюб носить формальний характер. Термін для примирення просив не надавати.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.11.2025 року матеріали цивільної справи направленні за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року матеріали цивільної справи направленні за підсудністю до Придніпровського районного суду м.Черкаси.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 року, для розгляду справи №947/42780/25, визначено суддю Демчика Р.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 березня 2026 року позов залишено без руху з наданням терміну для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду, 05.03.2026 року позивачем недоліки позовної заяви усунуті.
Представником відповідача – адвокатом Адабаш С.А. 27.05.2026 року подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідач підтверджує обставини, що склалися між подружжям, а саме те, що свої спільне проживання подружжя припинили у грудні 2023 року у зв`язку з несумісністю характерів та відмінністю поглядів на подальше подружнє життя. На теперішній час між сторонами повністю відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги втрачені безповоротно. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено остаточно, і будь-яка можливість збереження родини відсутня. Спільних дітей у шлюбі немає. На момент подачі цього відзиву існує спір щодо розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя, який ініціювала ОСОБА_2 в Київському районному суді м. Одеси, справа №947/13753/26. Оскільки подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, строк для примирення не потрібен. Вважає, що підлягає частковому задоволенню, оскільки дата припинення шлюбних відносин зазначена позивачем не вірно
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача – адвокат Пинзіна Ю.О. в судове засідання не з`явилися. До початку розгляду справи адвокат подала заяву про слухання справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримала та наполягала на розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. 
Представник відповідача – адвокат Адабаш С.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Заслухавши сторону відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що сторони 25 серпня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, про що зроблений актовий запис №118.
Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу.
Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 
Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява N 44647/98).
З урахуванням викладено, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Щодо твердження відповідача, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки дата припинення шлюбних відносин зазначена позивачем не вірно, суд вважає, що це не є підставою для задоволення позову частково, оскільки суд керується принципом неприпустимості примусового збереження сім`ї. Визначення точної дати припинення фактичних шлюбних відносин є критично важливим, виключно якщо в позові одночасно ставиться питання про поділ спільного майна.
Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України та ст.ст. 12, 18, 258, 263, 273 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд - 

ухвалив:

Позов – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), що зареєстрований 25 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №118.
Рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставленням відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:	  	Р.  В.  Демчик