П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 564/3753/25
Провадження № 22-ц/4815/474/26
Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 
відповідач: ОСОБА_1 
розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року, ухваленого в складі судді Снітчук Р.М., повний текст рішення складено 25.11.2025 року, у справі №564/3753/25,
в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 29 червня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1230-6058. 
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн, строк кредиту - 300 днів, базовий період - 14 днів; знижена процентна ставка - 2,50 % в день; стандартна процентна ставка - 3,00 % в день.
Згідно з додатковою угодою від 19 липня 2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1230-6058 від 29 червня 2023 року, сторони домовились про надання додаткових коштів в кредит у сумі 2500,00 грн.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Вказує, що через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 25 серпня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 126798,82 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 14625,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 112173, 82 грн. 
Крім того зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 66533,27 грн, при умові погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 60265,55 грн, з яких 14625, 00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 45640,55 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
Просив суд стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором в розмірі 60265,55 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14625,00 грн і 45640,55 грн заборгованості за нарахованими процентами.
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1230-6058 від 29.06.2023 та додатковою угодою до договору від 19.07.2023 станом на 25.08.2025 в сумі 19875 грн. 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 800 грн. 00 коп.
Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги п.4.12 кредитного договору №1230-6058 від 29 червня 2023 року, а саме те, що строк кредитування (строк на який надається кредит позичальнику) становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту є 23 квітня 2024 року. Вказує, що надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. 
Кредитним договором визначено законне право позивача нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку договору (кредитування) погодженому між сторонами, а саме в межах 300 календарних днів (до 23.04.2024 року), що було здійснено ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Вказує, що після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, що вбачається з розрахунку заборгованості, а саме у графі «Ставка %» зазначено нарахування відсотків в загальному 300 днів (включно до 23.04.2024 року).
Умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачається, що товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам судове рішення в повній мірі не відповідає.
Судом встановлено, що 29 червня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https://creditkasa.com.ua було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1230-6058, підписаний одноразовим ідентифікатором А2821.
Відповідно до умов договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб позичальника (п.2.4 договору), на наступних умовах: загальний розмір кредиту 12500,00 грн (п.4.1), дата видачі кредиту – 29 червня 2023 року (п.4.2); базовий період кредитування - 14 днів (п. 4.8) ; строк кредитування - 300 днів (п.4.12), дата повернення кредиту – 23 квітня 2024 року, стандартна процентна ставка становить 3% в день (п. 4.10); знижена процентна ставка становить 2,5% в день (п.10.1), реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 1139965,00% (п.4.13); орієнтована загальна сума вартості кредиту складає 125000,00 грн. (п.4.14).
Згідно з додатковою угодою від 19 липня 2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1230-6058 від 29.06.2023 року сторони домовились про надання додаткових коштів в кредит у сумі 2500,00 грн. 
З довідки, виданої директором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєвим Є. В. про перерахування суми кредиту №1230-6058 від 29.06.2023 року вбачається, що 29.06.2023 року позивач здійснив видачу кредитних коштів за договором №1230-6058 від 29.06.2023 року у розмірі 12 500,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 за допомогою системи LiqPay, платіж 2333051146 та 19.07.2023 
у розмірі 2500,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 за допомогою системи LiqPay, платіж 2341414212. 
Вказані операції прийняті та є успішними, що підтверджується листом АТ КБ "ПриватБанк".
Разом з тим, ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим відповідно до наведеного ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку утворилася заборгованість в сумі 126798,82 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом – 14625,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 112173,82 грн. 
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 66533,27 грн, при умові погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 60265,55 грн, з яких 14625, 00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 45640,55 грн – заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідач не заперечував факту укладення договору про відкриття кредитної лінії №1230-6058 від 29.06.2023 року з ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Статтею 11 ЦК України визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03.09.2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Убачається, що ОСОБА_1 у встановлений договором строк не повернув повністю кредитні кошти позивачу та не сплатив нараховані проценти, а тому в останнього виникло право на їх стягнення в примусовому порядку.
Суд першої інстанції вірно встановив факт невиконання умов кредитного договору відповідачем, однак неправильно визначив розмір заборгованості по процентах.
Стягуючи лише частину нарахованих процентів у розмірі 5250,00 грн, суд першої інстанції виходив із того, що заявлений строк кредитування складає 14 днів, однак такі висновки не узгоджуються з умовами кредитного договору у зв`язку з наступним.
Пунктом 4.12. договору передбачено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення (виплати) кредиту 23 квітня 2024 року; строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.
Пунктом 4.10 та 10.1 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:
стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою ставкою).
Відповідно до пункту 4.8 кредитного договору, базовий період складає 14 календарних днів.
Пунктом 1.1 ч.1 кредитного договору передбачено, що базовий період сплати відсотків - проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у розділі 4 цього договору і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої з урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця.
Згідно з пунктом 2.3 кредитного договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту – 29 червня 2023 року, останній календарний день першого базового періоду 12 липня 2023 року, сума кредиту – 12500,00 грн, нараховані проценти за користування кредитом 4375,00 грн. Разом до сплати 16875,00 грн.
Таким чином, базовий період це строк, протягом якого боржник (позичальник) бажає сплачувати саме процент за користування кредитом (в даному випадку - 14 днів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів.
У той же час строк кредитування - це строк, на який видаються грошові кошти, якими він може користуватися (в даному випадку - 300 днів до 23.04.2024 року).
Отже, між сторонами погоджено строк кредитування згідно п. 4.12. Договору, а саме 300 календарних днів (до 23.04.2024 року), протягом якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має право нараховувати проценти за користування кредитом, розмір яких визначено в п. 4.10 та 10.1. договору.
Окрім того, з 24 квітня 2024 року позивач припинив нарахування відсотків, оскільки строк дії договору закінчився, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.57 зворот). 
Вказаним обставинам суд першої інстанції належної правової оцінки не надав, а тому дійшов помилкового висновку про те, що сторонами визначено строк кредитування тривалістю 14 днів, а не 300 календарних днів, як це визначено умовами договору.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає наступне.
Щодо заявлених позивачем вимог про сплату процентів за користування грошовими коштами, що були надані як кредит, та обраховані позивачем (кредитором) на узгоджених сторонами умовах договору, то необхідно звернути увагу, що відповідно до п. 4.10. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 3,0 % за кожен день користування кредитом.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним в частині сплати процентів за користування позикою не визнано.
При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором, який долучений позивачем до позовної заяви, згідно якого станом на 25.08.2025 року за позичальником обліковується прострочена заборгованість в сумі 126798,82 грн з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14625,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 112173,82 грн. 
Колегія суддів, перевіряючи розрахунок заборгованості, дійшла такого висновку.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 року - денна ставка не більше 1%.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Досліджуючи розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, колегія суддів апеляційного суду встановила, що позивачем розмір заборгованості за нарахованими процентами в сумі 112173,82 грн обраховано з 29.06.2023 року по 23.08.2023 року за ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом та з 24.08.2023 року по 23.04.2024 року за ставкою 3 %.
Судом встановлено, що 12.07.2023 року ОСОБА_1 внесено платіж у розмірі 4375,00 грн, як погашення заборгованості. 
25.07.2023 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду від 19.07.2023 року згідно якої відповідачу було передано додаткові кошти у розмірі 2500,00 грн. 
Також 09.08.2023 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 5484,45 грн, як погашення заборгованості. 
Визначаючи розмір заборгованості в частині процентів за користування кредитом у межах погодженого сторонами договору строку надання кредиту, колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», виходячи з того, що денна ставка відсотків, починаючи з 24.12.2023 року має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - не більше 1,5%, з 20.08.2024 року - не більше 1%, встановила, що наведені позивачем розрахунки в частині заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 24 грудня 2023 року по 23 квітня 2024 року не узгоджуються із приписами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
За проведеними розрахунками, з урахуванням максимального розміру денної процентної ставки 2,5%, що діє з 24 грудня 2023 року, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що за період з 10.08.2023 року по 23.08.2023 року розмір процентів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс», становить 5118,75 грн (14625,00*2,5%*14 днів).
За період з 24.08.2023 року по 23.12.2023 року розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача становить 53527,50 грн (14625,00*3%*122 дні).
За період з 24.12.2023 року по 21.04.2024 року розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача становить 43875,00 грн (14625,00*2,5%*120 днів).
За період з 22.04.2024 року по 23.04.2024 року розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача становить 438,75 грн (14625,00*1.5%*2 дні). 
Отже, загальна сума заборгованості за процентами за 300 днів мала б становити 102960,00 грн (за період з 10.08.2023 року по 23.08.2023 року за ставкою 2,50% з урахуванням суми відповідно до додаткової угоди = 5118,75 грн + за період з 24.08.2023 року по 23.12.2023 року за ставкою 3% - 53527,50 грн +за період з 24.12.2023 року по 21.04.2024 року за ставкою 2,5 % - 43875,00 грн +за період з 22.04.2024 року по 23.04.2024 року за ставкою 1.5% - 438,75 грн.
При цьому, колегією суддів враховується, що позивачем (кредитором) було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме - часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 66533,27 грн. 
Отже, в межах заявлених позивачем вимог в частині складової боргу за нарахованими процентами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 36426,73 грн (102960,00-66533,27).
Суд першої інстанції залишив поза увагою зазначене вище.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість в розмірі 51051,73 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 14625,00 грн та 36426,73 грн заборгованості за нарахованими процентами.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1230-6058 від 29.06.2023 року з 19875,00 грн до 51051,73 грн, з яких: 14625,00 - заборгованість за тілом кредиту та 36426,73 грн - заборгованість за відсотками.
Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги позивача правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не в повній мірі дослідив та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору в частині складової боргу за нарахованими процентами.
Отже, рішення суду підлягає зміні в частині стягнутої заборгованості за відсотками, а відповідно й загальної суми заборгованості.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а за подання апеляційної скарги 3633,60 грн, що разом становить 6056,00 грн.
Позивачу має бути відшкодована пропорційна частка судового збору відповідно до ступеня задоволення позову (84,71%).
Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 5130,62 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року змінити, збільшивши розмір стягнутої заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1230-6058 від 29.06.2023 року з 19875,00 грн до 51051,73 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 5130,62 грн судового збору, понесеного у зв`язку з переглядом справи в суді першої та апеляційної інстанціях.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 16 червня 2026 року.

Головуючий суддя:      Гордійчук С.О.

Судді :        Боймиструк С.В.

Шимків С.С.