Cправа № 563/2229/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2026 року 

Корецький районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді Загородько Н.А.
секретар судового засідання Миколайчук М.О.
за участю: 
відповідача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 23.04.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», у вигляді електронного документа у відповідності до положень ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», було укладено Договір про споживчий кредит № 9234379, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. Кредитодавець умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі визначеній кредитним договором. Натомість відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, відповідно до умов якого позивачем було набуто право вимоги, в тому числі й до відповідача за Кредитним договором № 9234379 від 23.04.2023 року на суму 39 275 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 28 525 грн. та прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 700 грн. Зазначають, що відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, яка була залишена поза увагою останнього. Зважаючи на вищезазначені обставини, звертаються до суду з метою захисту порушених прав позивача та просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в зазначеному розмірі, а також понесені судові витрати.
06 січня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов Відзив на позов, в якому позовних вимог не визнає та вказує на відсутність доказів того, що саме з ним було укладено електронний кредитний договір, який підписаний саме його електронним підписом, а також доказів, що підтверджують отримання ним кредитних коштів від ТОВ «МІЛОАН». Вважає пункти договору, що передбачають нарахування комісії - нікчемними, а розрахунок заборгованості - неналежним доказом, з огляду на те, що такий не є документом первинного бухгалтерського обліку. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення права вимоги до нього за договором факторингу. Звертає увагу також на те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, позивач просить стягнути відсотки нараховані за ставкою 3 % в день. Тому вважає кредитний договір неукладеним, а вимоги позивача безпідставними. Крім того, звернувся до суду з клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу, розмір якої вважає завищеним та такими, що становить надмірний тягар для нього, враховуючи тяжкий стан здоров`я, скрутне матеріальне становище та відсутність будь-якого доходу, крім мінімальної пенсії.
Згідно поданої відповіді на відзив представник позивача наполягав на задоволенні позову повністю, з підстав, викладених у позові та наданих стороною позивача доказів. Крім того, вказав, що товариство не є банком, а є небанківською установою, і тому відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними договорами. На переказ коштів подано платіжне доручення із вказання номеру договору та отримувача коштів. Нарахування відсотків є правомірним, так як з умовами їх нарахування позичальник був ознайомлений та обізнаний. Також вказав, що нарахування відсотків було здійснено до вступу в силу ЗУ "Про споживче кредитування", а тому не підпадає під його дію.
Відповідач ОСОБА_1 подав заперечення на відповідь на відзив та наполягав на відмові у задоволенні позову.
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, до суду було подане клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують.
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив зменшити кредитну заборгованість в частині стягнення відсотків у завищеному розмірі та зменшити витрати на правову допомогу до 2 000,00 грн. Пояснив, що дійсно укладав кредитний договір з ТОВ «Мілоан», однак не погоджується з нарахованими йому відсотками за його користування.
Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 23.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 9234379, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений в п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2.-1.3 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн., який надається загальним строком на 105 днів з 23.04.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів що настає з дати видачі кредиту та завершується 08.05.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 06.08.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Згідно з п. 1.4. договору, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 08.05.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості - 06.08.2023 року (останнього дня строку кредитування).
Положеннями п. 1.5. передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 39 275 грн.
Комісія за надання кредиту - 700 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, згідно п.1.5.1 Договору.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - нараховуються за ставкою 1,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки - фіксована.
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414962*53 (п. 2.1. Договору).
Згідно з п. 2.4.1. Договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п. 1.4 Договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5, 3.2.6 Договору.
Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього Договору (п. 3.3.2. Договору).
Пунктом 6.1. Договору передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 9234379 від 23.04.2023 року є Графік платежів за договором про споживчий кредит.
До договору долучається також Паспорт споживчого кредиту № 9234379, що є Додатком № 2 до Договору про споживчий кредит та, крім іншого, містить в собі: Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; Інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; Порядок повернення кредиту.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит № 9234379 від 23.04.2023 року, ідентифікований ТОВ "МІЛОАН". Акцепт (Договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «U86863», що був відправлений 23.04.2023 року о 23:12:51 год. на номер телефону НОМЕР_2 . Вказаний номер телефону є діючим та дійсно належить відповідачу станом на сьогоднішній день, про що повідомив останній в судовому засіданні.
В Анкеті-заяві на кредит № 9234379 від 23 квітня 2023 року визначено умови кредитування, дані позичальника - відповідача по справі та процес оформлення та розгляду заяви 9234379, згідно якого підписання договору мало місце 23.04.2023 року о 10:126:01 год. та о 10:12:51 год.
Відповідно до Платіжного доручення №98825059 від 23.04.2023 року, ТОВ «Мілоан» ініціювало переказ коштів у розмірі 10 000,00 грн. отримувачу ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_3 з призначенням платежу: кошти згідно договору 9234379.
Згідно з інформацією, що була надана 03.03.2026 року АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), по якому мало місце зарахування коштів на суму 10 000 грн. 23 квітня 2023 року.
З Розрахунку ТОВ «Мілоан» встановлено, що 23.04.2023 року відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн. В цей же день було здійснено нарахування передбаченої умовами договору одноразової комісії за оформлення кредиту в сумі 700 грн. Також відображено нарахування відсотків за користування кредитними коштами впродовж 15 днів пільгового періоду з 24.04.2023 по 08.05.2023 року включно (105 грн. в день х 15 днів=1 575 грн.) та відсотки нараховані впродовж наступних 90 днів поточного періоду, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду (09.05.2023 року) і закінчується 06.08.2023 року (300 грн. в день х 90 = 27 000 грн.)
28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, за яким кредитор за передає (відступає), а новий кредитор приймає належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).
Згідно з Актом приймання-перелачі Реєстру Боржників від 28 серпня 2023 року, до Договору відступлення прав вимоги № 103-МЛ, згідно з вимогами п. 8.3 Договору, кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кредитора від 28 серпня 2023 року, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору. Кількість боржників: 3 020. Загальна сума заборгованості (кредитного портфелю): 53 551 180,12 грн.
Відповідно до Платіжної інструкції № 72463 від 28.08.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» 1 460 002, 00 грн. з призначенням платежу: плата за відступлення права вимоги зг. дог. № 103-МЛ від 28 серпня 2023 року.
Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог 103-МЛ від 28.08.2023 року (у новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 21 січня 2025 року), під порядковим номером 1280 вказаний відповідач ОСОБА_1 з сумою заборгованості 39 275 грн.
04.12.2025 року позивачем, відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, на поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було надіслано Претензію з вимогою виконання своїх кредитних зобов`язань та негайного погашення зазначеної вище заборгованості.
Згідно з Випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 9234379 від 23.04.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" станом на 11 грудня 2025 року (включно) складає 39 275 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000 грн., прострочена заборгованість за комісіями - 700 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 28 575 гривень. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість не погашена.
Враховуючи позиції сторін та дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд дійшов таких висновків.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ч. 1-2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
У статті 3 ЗУ "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 1 і 2 ст. 6 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктом електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18), від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20 (провадження № 61-6379св21).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р. суд дійшов висновку, що «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Таким чином, ОСОБА_1 уклав вказаний кредитний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з їх прийняттям. Тому, його доводи наведені у відзиві на позов про неукладеність кредитного договору з позивачем спростовані наявними у справі доказами та наведеними нормами законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
На переконання суду, умови кредитного договору, що був укладений 23.04.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Матеріали справи містять детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, котрий ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи.
Посилання відповідача на те, що всупереч положенням ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» (максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %), позивачем неправомірно встановлено розмір денної процентної ставки в 3 % не заслуговують на увагу, зважаючи на те, що Вказана норма була введена в дію ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно не поширюється на правовідносини що виникли в період дії зазначеного кредитного договору, а саме, з 23 квітня 2023 року по 06 серпня 2023 року.
Необхідно також зазначити, що ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання. Однак, відповідач своїм правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористався та продовжував користуватись кредитом на погоджених умовах.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Оцінюючи встановлені обставини справи у сукупності та взаємозв`язку з нормами матеріального права, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 прийняв та погодився з умовами кредитного договору, а також порядком і строками повернення кредиту. Розмір заявленої позивачем заборгованості не спростований відповідачем належними, достатніми й достовірними доказами, а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі.
Відповідно, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Так, 01 липня 2025 року між АО "Апологет" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107, до якого долучено Акт № Д/11726 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 11 грудня 2025 року, за якими сума наданих послуг відповідно до Договору складає 8 000 грн. та Детальний опис наданих послуг у справі, про стягнення заборгованості за Кредитним договором №9234379 від 23.04.2023 року, боржник: ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою та поніс витрати на правничу допомогу.
При цьому суд вказує на відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Крім того, відповідач також звернувся до суду з клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та тяжким станом здорорв`я, на підтвердження чого долучив медичну документацію.
Враховуючи вищезазначені обставини, клопотання відповідача, ціну позову, а також те, що дії щодо підготовки позову в даній справі не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та розгляд справи було проведено без присутності сторони позивача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 2 000 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості по відношенню до обох сторін.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 10, 12, 141, 258-259, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження юридичної особи: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN НОМЕР_6 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614, заборгованість за кредитним договором №9234379 від 23.04.2023 року, в сумі 39 275 (тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:
позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження юридичної особи: 79018, м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.А. Загородько