Справа № 489/297/26 
Провадження № 2/489/1002/26

РІШЕННЯ
Іменем України

07 липня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченка Г.С., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа Товарна Універсальна Біржа «Клондайк» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
встановив:
У січні 2026 позивач, через свого представника адвоката Купенко О.Л., звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу серії АВК № 353 від 14.09.2001 року, укладений на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк», зареєстрований 28.09.2001 року в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 17876, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначала наступне.
14.09.2001 року на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк» було укладено договір купівлі-продажу серії АВК № 353, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 (далі – позивач), купила цілу квартиру АДРЕСА_2 , та складається з двох житлових кімнат загальною площею 45,20 кв.м, житловою площею 27,40 кв.м (копія договору додається). Кошти за купівлю-продаж квартири в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень були отримані продавцем ОСОБА_2 повністю до підписання договору (пункт 2 договору купівлі-продажу). 
Згідно пункту 4 договору купівлі-продажу продавець засвідчив, що відчужувана квартира, яка є предметом договору, на момент його укладення нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, в спорі, в заставі, та під забороною (арештом) не перебуває, а також прав щодо неї у третіх осіб (в т.ч. за договорами найму чи оренди ) немає, а покупець (позивач по справі) прийняв дане свідчення. 
Договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. 14.09.2001 року договір купівлі-продажу було зареєстровано на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк» в журналі реєстрації біржових угод – реєстр. № 353. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, згідно вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), подальшому нотаріальному посвідченню договір не підлягав. 28.09.2001 року, на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 17876 за ОСОБА_1 (позивачкою по справі) зареєстровано право власності на нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою КП «ММБТІ» від 22.12.2025 № 2-10492, копія якої додається. 
Одразу після укладення біржового договору купівлі-продажу, позивачка разом з чоловіком та сином заселилась та прописалась у купленій нею квартирі, що підтверджується витягом про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 19.04 06/76335/2025 від 25.12.2025, копія якого додається. Продавець квартири – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Актовий запис про смерть № 5268, складений 11.11.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується листом Відділу ДРАЦС у Миколаївській області, в АР Крим та місті Севастополі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.12.2025 № 718-06.1-29. 
На теперішній час позивач не має можливості реалізувати свої цивільні права та в подальшому розпорядитися майном, однак нотаріальне посвідчення договору неможливо в зв`язку зі смертю сторони договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 20.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів.
На адресу суду надійшла заява від відповідача просив суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги розглянути на підставі наявних матеріалів у справі.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.
14.09.2001 року на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк» було укладено договір купівлі-продажу серії АВК № 353, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 (далі – позивач), купила цілу квартиру АДРЕСА_2 , та складається з двох житлових кімнат загальною площею 45,20 кв.м, житловою площею 27,40 кв.м (копія договору додається). Кошти за купівлю-продаж квартири в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень були отримані продавцем ОСОБА_2 повністю до підписання договору (пункт 2 договору купівлі-продажу). 
Згідно пункту 4 договору купівлі-продажу продавець засвідчив, що відчужувана квартира, яка є предметом договору, на момент його укладення нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, в спорі, в заставі, та під забороною (арештом) не перебуває, а також прав щодо неї у третіх осіб (в т.ч. за договорами найму чи оренди ) немає, а покупець (позивач по справі) прийняв дане свідчення. 
Договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. 14.09.2001 року договір купівлі-продажу було зареєстровано на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк» в журналі реєстрації біржових угод – реєстр. № 353. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, згідно вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), подальшому нотаріальному посвідченню договір не підлягав. 28.09.2001 року, на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 17876 за ОСОБА_1 (позивачкою по справі) зареєстровано право власності на нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою КП «ММБТІ» від 22.12.2025 № 2-10492, копія якої додається. 
Одразу після укладення біржового договору купівлі-продажу, позивачка разом з чоловіком та сином заселилась та прописалась у купленій нею квартирі, що підтверджується витягом про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 19.04 06/76335/2025 від 25.12.2025, копія якого додається. 
Продавець квартири – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Актовий запис про смерть № 5268, складений 11.11.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується листом Відділу ДРАЦС у Миколаївській області, в АР Крим та місті Севастополі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.12.2025 № 718-06.1-29.
Суду не виявилось можливим встановити правонаступників продавця квартири.
На теперішній час позивач не має можливості реалізувати свої цивільні права та в подальшому розпорядитися майном, однак нотаріальне посвідчення договору неможливо в зв`язку зі смертю сторони договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 28.09.2000, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу серії АВК № 353 від 14.09.2001 року, укладений на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк», зареєстрований 28.09.2001 року в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 17876, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 07.07.2026.

Суддя Г.С.Костюченко