УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/4378/25 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
Номер провадження №33/4805/394/26
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича, представника Житомирської митниці - Кондратюка Андрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2025 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, із застосуванням адміністративного стягнення в межах санкції статті.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на те, що під час переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки OPEL ASTRA SPORTS TOURER ОСОБА_1 подав митному органу документи, які містили неправдиві відомості щодо продавця, покупця та вартості товару. На думку апелянта, саме подання таких документів як підстави для переміщення товару через митний кордон України утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Крім того, представник митниці зазначає, що ОСОБА_1 діяв як уповноважена особа декларанта ОСОБА_2 , а не як перевізник. При цьому матеріали справи не містять договору перевезення, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) чи інших документів, які б підтверджували надання ним послуг перевезення. У зв`язку з цим апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 виконував виключно функції перевізника. Також вказує, що суд першої інстанції не врахував обставин подання ОСОБА_1 комерційних документів під час перетину митного кордону Республіки Польща та подальшого ввезення транспортного засобу на митну територію України, а також неправильно застосував положення митного законодавства щодо суб`єкта відповідальності за порушення митних правил.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 дотримані.
Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0052/UA101000/2025 від 13.02.2025, 21.10.2023 о 18:45 громадянин України ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) через пункт пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці, згідно документу контролю доставки (далі ДКД) від 19.10.2023 № 23UA101020040357U2 ввіз на митну територію України товар: легковий автомобіль марки OPEL, модель ASTRA SPORTS TOURER, номер кузова НОМЕР_2 на транспортному засобі за реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .
У якості підстави для переміщення цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав митним органам України документи, у тому числі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Королівства Данія від 18.02.2016 за № НОМЕР_5 , договір купівлі-продажу від 01.10.2023 № б/н, згідно заповнених граф якого продавець: MB Export ApS (Industriveg 5, 5492 Vissenbjerg, DK), покупець: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_6 ).
Вартість цього товару (транспортного засобу), відповідно до договору купівлі-продажу від 01.10.2023 № б/н, становить 2000 євро.
24.10.2023 до митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці подано електронну митну декларацією типу ІМ40ДЕ від 24.10.2023 за № 23UA101020040997U4, відповідно до якої було проведено митне оформлення цього товару, а саме: «легковий автомобіль, що був у використанні: марка - OPEL; модель - ASTRA SPORTS TOURER; номер кузова - НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення - 2011; модельний рік виготовлення - 2012; дата першої реєстрації - 30.12.2011; тип двигуна - дизельний; об`єм двигуна - 1956 cм3; номер двигуна - нема даних; тип кузова - універсал; заг. к-ть місць, включно з місцем водія за докумен. Виробника - 5; колісна формула - 4x2; колір - сірий; призначення для перевезення пасажирів на дорогах загального призначення. Виробник: OPEL AG. Країна виробництва: DE. Торговельна марка: OPEL», який відповідно до договору купівлі-продажу від 01.10.2023 № б/н, та поданої митної декларації слідував на адресу покупця - громадянки України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_7 від 13.08.2003, виданий Житомирським MB УМВС України в Житомирській області, м. Житомир, Богунський р-н, вул. Покровська, буд. 179) за ціною 2000 євро, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 21.10.2023 цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України у національній валюті становило 77 302,20 гривні).
Митні органи Королівства Данія у своїй відповіді зазначили серед іншого наступне: «Стосовно вашого запиту №26/26-04/11/2904 від 30.12.2024 року щодо законності імпорту двох автомобілів на митну територію України ми можемо інформувати вас, що ми завершили наше розслідування:
- Компанія MB Export Aps не продавала автомобіль Opel Astra, VIN: НОМЕР_2 .
- Данська компанія Landex Auto продала автомобіль Opel Astra, VIN: НОМЕР_2 , пану ОСОБА_4 , Україна. Оплату було здійснено двома частинами:
- банківський переказ від Валентина Слободянюка, DK, 7 460 данських крон;
- кредитна картка; 18650 данських крон.
Дивись в додатку щодо автомобіля Opel Astra:
- MRN 23PL401010E25806;
- рахунок № 270;
- квитанції про оплату.
Однак, під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу було надано договір купівлі-продажу від 01.10.2023 № б/н, відповідно до якого продавець MB Export ApS (Industriveg 5, 5492 Vissenbjerg, DK), продав легковий автомобіль Opel Astra, номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_6 ) за ціною 2000 євро, що не відповідає дійсності, так як цей товар (транспортний засіб), згідно документів, наданих митними органами Королівства Данія, був реалізований (проданий) ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), АДРЕСА_1 данською компанією, а саме Landex Auto, Egtvedvej 17, 6040 Egtved, VAT НОМЕР_8 за ціною 3500 євро, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 21.10.2023 цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України у національній валюті становило 135 278,85 гривень, та був вивезений з території Європейського Союзу згідно MRN 23PL401010E25806.
З метою з`ясування всіх обставин переміщення та митного оформлення товару, а саме легкового автомобіля марки OPEL, модель ASTRA SPORTS TOURER, номер кузова НОМЕР_2 громадянам України ОСОБА_2 , яка зазначена особою, відповідальною за фінансове врегулювання у ЕМД № 23UA101020040997U4, ОСОБА_7 особі, який зазначений одержувачем у ЕМД № 23UA101020040997U4, ОСОБА_1 , особі яка безпосередньо 21.10.2023, переміщувала зазначений транспортний засіб через митний кордон України за ЕМД 23UA101020040357U2 та ОСОБА_8 який згідно документів, наданих митними органами Королівства Данія, є покупцем та власником товару (транспортного засобу), митницею було направлено листи-виклики, в яких було запропоновано прибути до управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил до 12.02.2025 для дачі пояснень, або у разі неможливості прибуття надати письмову інформацію з поставлених питань засобами електронної пошти з досиланням поштою.
12.02.2025 ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту: «Стосовно листа Житомирської митниці від 27.01.2025 № 7.19-4/20/10/688 можу пояснити наступне: 19.10.2023 товаросупровідні документи (договір купівлі продажу, свідоцтво про реєстрацію та довіреність від ОСОБА_9 ) на зазначений в листі Житомирської митниці товар (легковий автомобіль) марки OPEL, модель ASTRA SPORTS TOURER, номер кузова НОМЕР_2 були передані перевізнику ОСОБА_10 . ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , якою був цей автомобіль попередньо придбаний. Я в той час перебував в Республіці Польща. Того ж дня 19.10.2023, з наданими документами, мій батько ОСОБА_7 поїхав в Польщу щоб забрати цей автомобіль та пригнати в Україну. В місті Перемишель (PL) ми забрали автомобіль, так як він був попередньо туди вже доставлений. Товаросупровідні документи ні мною ні моїм батьком на зазначений товар (легковий автомобіль) не оформлювались. Експортна декларація на цей товар від 19.10.2023 №23PL401010E25806 була вже в автомобілі. Після цього ми поїхали в напрямку України для проходження кордону в пункті пропуску «Угринів - Долгобичув». Для митного оформлення як на польсько-українському кордоні так і в пункті пропуску на митному кордоні України де здійснювався перетин, документи на товар у митні орган подав я особисто. Експортну декларацію на цей товар від 19.10.2023 №23PL401010E25806 після митного оформлення митні органи Республіки Польща залиши в себе, мені назад не повернули. Питання: Чи перевіряли Ви документи які були надані ОСОБА_13 на товар (легковий автомобіль) перед тим, як почати здійснювати його доставку? Відповідь: Перед тим як почати рух в напрямку України, здійснюючи доставку товару я звірив номер кузова із свідоцтвом про реєстрацію від 18.02.2016 за № НОМЕР_5 та наявність потрібних для перетину кордону документів. Питання: Чи звіряли Ви інформацію на товар в договорі купівлі-продажу від 01.10.2023 № б/н, наданого ОСОБА_13 , а саме інформацію про відправника (продавця), одержувача та вартість товару з тією інформацією, яка містилась в експортній декларації від 19.10.2023 №23PL401010E25806? Відповідь: Інформацію в документах не звіряв, оскільки я водій та моє завдання полягало виключно в доставці даного товару замовнику, а саме ОСОБА_14 використовуючи наданий мені пакет товаросупровідних документів. Після проходження кордону ми вирушили до Житомирської митниці здійснюючи доставку товару. Після того як автомобіль був доставлений в зону митного контролю всі документи на нього ОСОБА_15 передав ОСОБА_16 ».
12.02.2025 ОСОБА_7 також надав пояснення наступного змісту: «Стосовно листа Житомирської митниці від 27.01.2025 № 7.19-4/20/10/687 можу пояснити наступне: 19.10.2023 я отримав товаросупровідні документи (договір купівлі продажу, свідоцтво про реєстрацію та довіреність від ОСОБА_9 ) на зазначений в листі Житомирської митниці товар (легковий автомобіль) марки OPEL, модель ASTRA SPORTS TOURER, номер кузова НОМЕР_2 . Отримав я їх від ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , якою був цей автомобіль попередньо придбаний. Того ж дня 19.10.2023, з наданими документами, я поїхав в Польщу щоб забрати цей автомобіль та пригнати в Україну. В місті Перемишель (PL) я зі своїм сином ОСОБА_1 забрали автомобіль, так як він був попередньо туди вже доставлений. Товаросупровідні документи ні мною ні моїм сином на зазначений товар (легковий автомобіль) не оформлювались. Після того як забрали товар (легковий автомобіль) ми поїхали в напрямку України для проходження кордону в пункті пропуску «Угринів - Долгобичув». Для митного оформлення як на польсько-українському кордоні так і в пункті пропуску на митному кордоні України де здійснювався перетин, документи на товар у митні орган подав мій син ОСОБА_1 . Після проходження кордону ми вирушили до Житомирської митниці здійснюючи доставку товару. Після того як автомобіль був доставлений в зону митного контролю всі документи на нього я передав ОСОБА_18 . Довідка про транспортні витрати від 20.10.2023 № б/н надана мені під час надання пояснень мною не підписувалась та не видавалась. Підпис зображений на ній не мій, а є підроблений.» 
ОСОБА_19 та ОСОБА_14 до управління не прибули та відповідну письмову інформацію (пояснення) не надали.
ОСОБА_1 інкриміновано вчинення дій спрямованих на порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, а саме: переміщення товару легкового автомобіля, марки OPEL, модель ASTRA SPORTS TOURER, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 3500 євро (або еквівалент 135 278,85 гривень за курсом НБУ на дату переміщення 21.10.2023) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів договору купівлі-продажу від 01.10.2023 № б/н, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) та його вартості.
Частина перша ст.483 МК України визначає, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою факту незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що під час розгляду справи митним органом не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у формі прямого умислу, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 договору купівлі-продажу транспортного засобу не укладав та відповідних документів не підписував. Декларування транспортного засобу здійснювалося ФОП ОСОБА_20 , а фінансове врегулювання було покладене на ОСОБА_2 . При цьому матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 укладав договір купівлі-продажу транспортного засобу, визначав його митну вартість чи здійснював фінансові розрахунки щодо його придбання.
Матеріали справи також не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснював підроблення документів або був обізнаний про недостовірність відомостей, зазначених у документах, поданих митному органу, а також доказів наявності у нього умислу на приховування товару від митного контролю.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Апеляційний суд погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, наявних у матеріалах справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції надав належну оцінку довіреності ОСОБА_2 від 19.10.2023, договору купівлі-продажу (інвойсу) № б/н від 01.10.2023, письмовим поясненням ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , а також іншим письмовим доказам у справі (а.с.16-19, 22-23).
Досліджені докази не підтверджують, що під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_1 був обізнаний про недостовірність відомостей, зазначених у поданих документах, або діяв з метою приховування товару від митного контролю. Також матеріали справи не містять доказів його участі у підготовці, формуванні чи погодженні документів, визначенні митної вартості транспортного засобу, здійсненні фінансових розрахунків чи митному декларуванні товару.
Посилання апелянта на повноваження ОСОБА_1 за довіреністю та факт подання ним документів під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки не підтверджують його обізнаності щодо розбіжностей у таких документах та не доводять наявності прямого умислу на вчинення порушення митних правил.
Також судом враховано, що ОСОБА_7 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_9 . Згідно з ліцензією серії АЕ №264206 від 26.03.2013 ОСОБА_7 дозволено здійснення міжнародних перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами (а.с.86-90).
Згідно з трудовим договором від 06.09.2023 та наказом №2 від 04.09.2023 ОСОБА_1 працював водієм автотранспортних засобів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та виконував трудові обов`язки водія під час доставки транспортного засобу до митного кордону України, при цьому особисто транспортного засобу не придбавав, декларантом та особою, відповідальною за фінансове врегулювання, не значився (а.с.101-102).
Наявні у справі докази у своїй сукупності не дають підстав для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом.
Протокол про порушення митних правил не звільняє орган, який його склав, від обов`язку доведення всіх елементів складу правопорушення належними та допустимими доказами. При оцінці доказів застосовується стандарт доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено, зокрема, у рішенні ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom, п. 161). Водночас матеріали справи не містять сукупності переконливих, чітких та узгоджених між собою доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення порушення митних правил.
Апеляційним переглядом справи не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки досліджених судом доказів та незгоди з наданою їм оцінкою, однак не містять обставин, які б спростовували висновок місцевого суду про недоведеність суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.
За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя   О.М. Галацевич