Номер справи137/907/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2026 

Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 в с-щі Літин обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 62023000000000856 від 04.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, із середньою-спеціальною освітою, працюючою старшим інспектором канцелярії Державної установи «Літинська виправна колонія № 123», проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно з наказом № 49 о/с від 01.08.2012 перебуває на посаді завідувача складу відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Літинська виправна колонія (№ 123)».
Відповідно до посадової інструкції від 13.08.2018 та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 11.01.2018, на ОСОБА_4 покладено обов`язки щодо приймання, суворого обліку, належного зберігання, контролю якості та відпуску (видачі) продовольства й інших товарно-матеріальних цінностей установи, а також ведення первинної документації та звітності про їхній рух.
Згідно з ч. 3 ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які обіймають в органах державної влади, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.
Оскільки колонія є державною установою, а коло повноважень ОСОБА_4 безпосередньо пов`язане з управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями установи, вона виконує адміністративно-господарські функції, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.
Приблизно у період з 15.10.2020 по 06.11.2020 посадова особа державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)», з метою розтрати державних коштів шляхом зловживання службовим становищем та підроблення офіційних документів вступила у злочинну змову з директором ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та завідувачем складу відділу інтендантського та господарського забезпечення державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» ОСОБА_4 .
Згідно з цією домовленістю її учасники, діючи спільно та узгоджено, забезпечуючи вчинення дій, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, який виразився у розтраті державних коштів, повинні були кожен відповідно до своїх посадових обов`язків забезпечити складання, підписання документів (господарсько-правові договори, видаткові та видачу первинних 6 накладні, акти приймання-передачі), які мали містити завідомо неправдиві відомості про господарські операції, з метою створення підстав для здійснення оплати за фактично не виготовлені та не поставлені товарно-матеріальні цінності.
Так, в період з 15.10.2020 по 26.10.2020 державною установою «Літинська виправна колонія (№ 123)» проведено закупівлю (унікальний номер оголошення про проведення спрощеної/допорогової закупівлі UA-2020-10-15-008840-c), предмет закупівлі: сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-14219908-009:2011 - 7 шт., контролер СОЄ ТУ У 31.6- 14219908-012:2012 - 1 шт. (ДК 021:2015:35120000-1: системи та пристрої нагляду та охорони), переможцем якої визнано ТОВ «Інженерний Центр «Імпульс».
За результатами проведення вказаної закупівлі 06.11.2020 між державною установою «Літинська виправна колонія (№ 123)» в особі її начальника та ТОВ «Інженерний Центр «Імпульс» в особі його директора укладено та підписано договір купівлі-продажу № Г-20/044, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити покупцю товарно-матеріальні цінності на загальну суму 132 300,00 грн., у тому числі з ПДВ - 22 050,00 грн. за кодом ДК 021:2015:35120000-1 - Системи та пристрої нагляду та безпеки: сповіщувач ємнісний СЄ-2 ТУ У 31.6-14219908-009:2011 - 7 шт. та контролер СОЄ ТУ У 31.6-14219908-012:2012 - 1 шт.
Відповідно до п. 3.1. вказаного договору право власності на майно належить продавцю і переходить від продавця до покупця після підписання сторонами акту приймання-передачі або накладної. Документами, підтверджуючими перехід права власності, є оформлений сторонами акт прийому-передачі або накладна.
Відповідно до п. 4.3., п. 6.2. цього ж договору строк поставки товару до 20.11.2020 та договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним, але не довше ніж 31.12.2020.
Крім того, 06.11.2020 в денний час посадова особа державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)», будучи службовою особою, в своєму службовому кабінеті, в приміщенні державної установи за адресою: Вінницька область, Літинський район, селище міського типу Літин, Другий провулок Богдана Хмельницького, 9А, з метою приховування злочинної діяльності щодо розтрати державних коштів, за попередньою змовою з директором ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та завідувачем складу відділу інтендантського та господарського забезпечення державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» ОСОБА_4 , підписала від імені державної установи та скріпила круглою печаткою цієї установи офіційні документи, а саме: договір відповідального зберігання № А-1 від 06.11.2020 та акт приймання — передачі товару на відповідальне зберігання від 06.11.2020 в якості додатку до вказаного - договору з ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», які містять завідомо неправдиві відомості про те, що нібито (державна установа «Літинська виправна колонія (№ 123)») здав, а зберігач (ТОВ «Інженерний центр «Імпульс») прийняв на відповідальне безоплатне зберігання товар, а саме: сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-14219908-009:2011 — 7 шт., контролер 7 СОЄ ТУ У 31.6-14219908-012:2012 - 1 шт., всього на загальну суму 132 300,00 грн., достовірно знаючи, що цей товар товариством не виготовлений, до державної установи не поставлявся та державною установою на відповідальне зберігання товариству не передавався.
В той же день та в тому ж місці, діючи умисно, на виконання раніше досягнутої домовленості, спрямованої на розтрату державних коштів, завідувач складу відділу інтендантського та господарського забезпечення державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» ОСОБА_4 підписала офіційний документ виготовлений представниками ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», а саме: видаткову накладну № Ц-0000021 від 06.11.2020, що є підставою для здійснення оплати, до якої були внесені завідомо недостовірні дані про те, що нібито ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» на підставі договору № Г-20/044 від 06.11.2020 поставило до державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» товарно-матеріальні цінності: сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-14219908-009:2011 - 7 шт., контролер СОЄ ТУ У 31.6-14219908-012:2012. - 1 шт., всього на загальну суму 132 300,00 грн., у тому числі з ПДВ - 22 050,00 грн., достовірно знаючи, що такі товарно-матеріальні цінності до державної установи не поставлялися.
Після цього ОСОБА_4 усвідомлюючи, що видаткова накладна № ПЦ-0000021 від 06.11.2020 є одним із первинних документів, що підтверджує факт поставки товарно-матеріальних цінностей до державної установи, та є підставою для здійснення в подальшому оплати за них, передала вказану накладну іншій посадовій особі державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)».
Продовжуючи свою злочинну діяльність 09.11.2020 в денний час посадова особа державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)», в своєму службовому кабінеті, в приміщенні державної установи за адресою: Вінницька область, Літинський район, селище міського типу Літин, Другий провулок Богдана Хмельницького, 9А, з метою розтрати державних коштів на загальну суму 132 300, 00 грн, поставив на підробленій видатковій накладній № ПЦ-0000021 від 06.11.2020 свій підпис згідно резолюції «До оплати» датованої «09.11.20 р», достовірно знаючи, що товар - сповіщувач ємнісний (CE-2) ТУ У 31.6-14219908-009:2011 - 7 шт., контролер СОЄ ТУ У 31.6-14219908- 012:2012 - 1 шт., всього на загальну суму 132 300,00 грн. у тому числі з ПДВ - 22 050,00 грн, ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» до державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» не поставлено, та передав вказану -видаткову накладну і договір купівлі-продажу № Г-20/044 від 06.11.2020 до бухгалтерії установи для наступного відображення цієї фактично непроведеної господарської операції у бухгалтерському і податковому обліках та складання платіжного доручення.
Надалі, в той же день, в тому ж місці, в денний час, посадова особа державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)», реалізуючи раніше досягнуту злочинну домовленість, спрямовану на розтрату державних коштів шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення, достовірно знаючи, що товар - сповіщувач ємнісний (СЄ-2) ТУ У 31.6-14219908- 009:2011 - 7 шт., контролер СОЄ ТУ У 31.6-14219908-012:2012 - 1 шт., всього на загальну суму 132 300,00 грн. у тому числі з ПДВ - 22 050,00 грн, 8 ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» до державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» не поставлено, підписала та скріпила круглою печаткою державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» платіжне доручення № 1569 від 09.11.2020 на загальну суму 132 300,00 грн. у тому числі з ПДВ - 22 050,00 грн., та повернула його до бухгалтерії державної установи для подання його до управління Державної казначейської служби України у Літинському районі Вінницької області.
В подальшому, вказане платіжне доручення № 1569 від 09.11.2020 разом із договором купівлі-продажу № 1-20/044 від 06.11.2020 та підробленою видатковою накладною № ІЦ-0000021 від 06.11.2020 державною установою «Літинська виправна колонія (№ 123)» подано до управління Державної казначейської служби України у Літинському районі Вінницької області для перерахування державних коштів з рахунку державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» на рахунок ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» на загальну суму 132 300,00 грн., у тому числі з ПДВ - 22 050,00 грн., за нібито поставлений товар.
15.12.2020 на підставі поданих документів управлінням Державної казначейської служби України у Літинському районі Вінницької області здійснено перерахування державних грошових коштів з розрахункового рахунку державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» на загальну суму 132 300,00 грн. на користь ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», чим Державному бюджету України завдано матеріальні збитки на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 472, ч.2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. 2 ст. 469 та ст. 472 КПК України, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, суд зазначає про можливість затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що угода про визнання винуватості відповідає нормам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, тому просив її затвердити. Крім того, прокурор зазначив, що речові докази та процесуальні витрати залишилися в межах основного кримінального провадження, до матеріалів цієї угоди вони не долучалися, а їхня подальша доля вирішуватиметься під час розгляду основного провадження.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю. Пояснила, що угоду про визнання винуватості укладала добровільно, це не є наслідком застосування відносно неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вину у скоєному визнала та розкаялася у вчиненому. Щодо пункту угоди про надання викривальних показань обвинувачена пояснила, що зобов`язується з`являтися за викликами та давати правдиві показання стосовно керівника установи - ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 62023000000000856 від 04.10.2023. За словами обвинуваченої, саме він наказав їй підписати відповідні документи. Вона усвідомлювала, що ці дії є неправомірними, проте виконала його вказівку. ОСОБА_4 наголосила, що чітко розуміє свій обов`язок співпрацювати зі слідством і судом та підтверджує готовність надавати викривальні показання надалі.
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 , у підготовчому судовому засіданні, яке проходило в режимі відеоконференції, підтвердив, що угода про визнання винуватості була укладена за його безпосередньої участі та у його присутності. Захисник зазначив, що особисто брав участь у погодженні умов угоди, а його підпис міститься у відповідних документах. На думку адвоката, угода відповідає інтересам його підзахисної та була укладена добровільно, тому він просив суд затвердити її. Просив призначити мінімальну міру покарання.
Згідно наданої суду угоди, погодженої заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 , про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 з іншої сторони, ОСОБА_4 , визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України (а.с. 44-53).
Обвинувачена ОСОБА_4 бере на себе обов`язки беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, в обсязі підозри у судовому провадженні. Під час судового провадження у кримінальному провадженні № 62023000000000856 від 04.10.2023 ОСОБА_4 зобов`язується надати викривальні покази щодо злочинної діяльності іншої посадової особи ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», у змові якою перебувала сама обвинувачена та детально розповісти суду про обставини вчинення ними інкримінованого злочину.
Сторони в угоді про визнання винуватості дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченої. Також сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 191 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладених обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначає суд.
Із визначеною мірою покарання обвинувачена ОСОБА_4 , захисник - адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_9 погоджуються.
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила, що розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін, як для прокурора і обвинуваченої, обмеження права на оскарження вироку; для обвинуваченої відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди; у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку; розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги, що згідно з пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням її дії охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за ознаками розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій за попередньою змовою групою осіб.
З огляду на наведене, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що вищевказану угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
Також при затвердженні угоди судом враховано наступні норми.
Відповідно до примітки ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 75 КК України, обмеження щодо застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені абзацом першим цієї частини, не застосовуються, якщо суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Згідно п. 2-1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 470 КПК України, у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим здійснюється з врахуванням таких обставин: у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину - за погодженням з Генеральним прокурором (особою, яка виконує його обов`язки) або його першим заступником чи заступником, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником.
На виконання зазначеного положення угода погоджена заступником Генерального прокурора (а.с. 54).
З огляду на наведене, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що вищевказану угоду про визнання винуватості слід затвердити, оскільки вона відповідає вимогам КПК України та КК України, підстави передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, а відтак ОСОБА_4 слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а також посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки, зі звільненням від відбування основного покарання строком на 1 рік 6 місяців на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.
Речові докази та процесуальні витрати, відсутні.
Керуючись ст.ст. 45, 65, 66, 75, 76, 191 КК України, ст. ст. 100, 124, 314, 371, 373, 374, 469, 470, 472 -475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 08 травня 2026 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 ..
Визнати винною ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з 07.07.2026, тобто з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
  Суддя:	  	ОСОБА_1