04.05.2026 
Справа № 644/ 5044 /25
н/п 2/644/ 658 /26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
04 травня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Сітало А.К.,
за участю секретаря - Григоряна Р.О., 
позивача -  ОСОБА_1 
представника позивача - адвоката Болоховцева Є.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Харкова, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона в період з вересня 2015 року по грудень 2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . В період спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3 . 
Починаючи із самого народження доньки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Спочатку це було пов`язано з тим, що ОСОБА_2 відбував покарання на підставі вироку Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.09.2016 у справі 644/10103/15-к, яким йому було призначено покарання за ч. 2, 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Під час відбування покарання відповідач припинив будь - які стосунки і контакти і не цікавився життям доньки ОСОБА_4 .
Після відбування покарання відповідач не проявляв жодного інтересу до доньки (не телефонував, не відвідував, не цікавився життям доньки, жодної матеріальної допомоги не надсилав). Фактично вона та відповідач не проживають однією сім`єю з січня 2017 року і по теперішній час. Позивач зазначає, що відповідач не підтримує жодних стосунків з нею та донькою, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я дочки, не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, не цікавиться життям дочки, не відвідує її. Відповідач не надавав і не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, не забезпечує необхідного рівня харчування, медичного догляду та лікування дитини.
Незважаючи на те, що ОСОБА_5 від народження була зареєстрована за адресою реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , проте фактично з січня 2017 і по теперішній час донька проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 .
Вона неодноразово намагалась зв`язатись з відповідачем щодо надання згоди для реєстрації доньки ОСОБА_4 за місцем її проживання, проте всі спроби виявились марними, оскільки починаючи з 2022 року і по теперішній час місцезнаходження відповідача їй невідоме.
Позивач зазначає, що таке ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків порушує права малолітньої доньки ОСОБА_4 , що в сукупності з іншими обставинами можна розцінювати як свідоме ухилення від виховання батьком своїми обов`язками, оскільки відповідач фактично самоусунулася від участі у вихованні та утриманні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються виключно нею та її чоловіком ОСОБА_6 без участі та підтримки з боку відповідача. 
Ухвалою суду від 26.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 
Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на відому адресу місця реєстрації, яка зазначена в позовній заяві, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. 
Оскільки ухвала суду про відкриття провадження та судові повістки направлялись відповідачу на відому адресу місця реєстрації, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановленого судом строку для подання відзиву.
Ухвалою суду від 20.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач та представник позивача - адвокат Болоховцев Є.О. в судовому засіданні позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували.
Директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Малько О.П. просив розглядати справу без участі представника Департаменту та ухвалити рішення в інтересах дитини з урахуванням наданого висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки.
Суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши пояснення позивача та свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ) та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач - ОСОБА_2 , а матір`ю - позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 27.09.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1287.
07.12.2019 року між позивачем (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №942. 
Малолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи №1324-7001040408 від 28.04.2022, довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи №1324-70011039826 від 28.04.2022, договором оренди житлового приміщення від 21.12.2022, актом обстеження житлових умов складеним Служби у справах дітей по Немишлянському району від 15.05.2025.
Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки ОСОБА_4 , її навчанням та підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не створює умов для отримання дитиною освіти, що в сукупності з іншими обставинами можна розцінювати як свідоме нехтування батьком своїми обов`язками, що підтверджує відсутність належного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки підтверджується, як доказами наданими позивачем до позову так і доказами, які витребувані судом в ході розгляду справи.
З інформації наданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 16» Харківської міської ради від 10.02.2025 вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала під наглядом лікаря-педіатра з яким була укладена декларація про надання первинної медичної допомоги з 27.09.2016 по 25.11.2024. Згідно інформації наданої лікарем-педіатром, на амбулаторний прийом до лікарів під час медичних профілактичних оглядів, щеплень або у разі хвороби дівчинка з`являлася у супроводі матері - ОСОБА_1 . Інформація щодо звернень батька дитини - ОСОБА_2 стосовно стану здоров`я ОСОБА_3 у КНП «Міська дитяча поліклініка № 16» ХМР не зареєстрована. З 26.11.2024 дитина перебуває під наглядом лікаря-педіатра, з яким була укладена декларація про надання первинної медичної допомоги.
З інформації наданої КНП «Міська дитяча поліклініка № 15» Харківської міської ради від 14.02.2025 вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває під наглядом лікарів вказаного закладу з 26.11.2024 року. За інформацією лікаря - педіатра ОСОБА_9 з якою мати дитини ОСОБА_1 уклала декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу її донці та відповідно до записів в історії розвиту дитини, ОСОБА_5 була на прийомі у лікаря -педіатра 26.11.2024 та 11.02.2025. На прийом до лікаря доньку супроводжувала мати ОСОБА_1 . Батько дівчинки на прийом до лікаря -педіатра доньку не приводив.
З довідки наданої КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 322» Харківської міської ради від 19.02.2025, яка складена на підставі наданої інформації вихователем групи № 3 - ОСОБА_10 вбачається, що за період навчання ОСОБА_3 до дошкільного закладу приводила та забирала дитину її мати - ОСОБА_1 . Також мати дівчинки відвідувала батьківські збори, святкові та дитячі заходи, приймала активну участь у житті дитини та групи, постійно цікавилася успіхами та досягненнями доньки. Батько дитини ОСОБА_2 не приходи до дошкільного навчального закладу, не приводив та не забирав дитину. Жодного разу батько ОСОБА_4 не телефонував та не зв`язувався з вихователями з приводу навчання та успіхів дитини.
З інформації наданої КЗ «Харківський ліцей № 104 Харківської міської ради» від 17.02.2025 вбачається, що ОСОБА_5 зарахована до вказаного навчального закладу 31.05.2023. На теперішній час ОСОБА_4 навчається в 2-А класі. Батько дитини ОСОБА_2 зв`язок із закладом освіти не підтримує. За період навчання малолітньої ОСОБА_3 у ліцеї, батько дитини не звертався ні до вчителя 2-А класу ні до адміністрації ліцею з приводу навчання дівчинки.
З інформації наданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.07.2025 вбачається, що в даному центрі комплектування відсутні дані про призив ОСОБА_2 на військову службу під час мобілізації. 
За клопотанням представника позивача - адвоката Болоховцева Є.О. судом витребувано відомості з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня», Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
З витребуваної судом інформації, КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» надано відповідь, що  ОСОБА_2 на обліку у лікаря нарколога не перебуває та не перебував.
З відповіді наданої Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Харківській області актового запису про смерть відносно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено. 
У зв`язку із систематичним нехтуванням відповідачем на протязі тривалого часу своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 , позивач звернулася до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради із проханням провести обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 за результатами якого скласти акт про проведення обстеження умов проживання малолітньої дитини. 
Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 19.05.2025, складеного спеціалістами Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Павла Скоропадського, 48/1, встановлено, що стан житла задовільний, будинок повністю мебльований, всі комунікації в будинку працюють. Будинок орендований згідно договору оренди від 21.12.2022. В будинку в наявності вся необхідна побутова та відеотехніка, є повноцінне харчування для всієї родини, для дитини виділено окрему кімнату. Дитині створено всі належні умови для повноцінного виховання та розвитку дитини.
Допитана в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила викладені в позовній заяві обставини та зазначила, що після народження доньки ОСОБА_4 , батька дитини  ОСОБА_2 було засуджено вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.09.2016. Під час відбування покарання відповідач припинив будь - які стосунки з нею та не цікавився життям доньки ОСОБА_4 . З цього часу місцезнаходження  ОСОБА_2 їй невідоме. На теперішній час вона з чоловіком ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_4 проживаю разом в орендованому будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Доньці створені всі належні умови для проживання та навчання.
З наданих в судовому засіданні показань свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також встановлено, що батько малолітньої ОСОБА_13 не піклується про фізичний та духовний розвиток малолітньої доньки, навчанням та здоров`ям дитини не цікавиться, не бере участі у її утриманні та вихованні. Свідки підтвердили обставини зазначені матір`ю дитини ОСОБА_1 в позовній заяві. Викладені в позові обставини також підтверджені письмовими поясненнями ОСОБА_14 .
З урахуванням викладених вище обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач  ОСОБА_2 не виконує свій батьківський обов`язок по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_3 .
Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав  ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.
Для з`ясування думки ОСОБА_2 його було запрошено Департаментом, однак останній за запрошенням не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, жодних пояснень з приводу позбавлення його батьківських прав відносно доньки до Департаменту не надходило. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_4 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі наявних документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради складено висновок № 331 від 23.09.2025 відповідно до якого Департамент служб, як представник органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексубатьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її духовних та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 155 Сімейного Кодексуухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. 
З викладеного вище вбачається, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.
Суд вважає, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками на протязі тривалого часу, починаючи з народження дитини, свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 .
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки дітей, відповідачі по справі, вихованням доньок не займаються. На них покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з`ясувавши думку позивача, вислухавши пояснення свідків та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, суд вважає належними чином доведеним, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
В силу частин 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У зв`язку з тим, що суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог, питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в рамках даного позову судом не вирішувалося.
Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви про позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. 
Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст. ст. 150, 155, 157, 164, 165, 166, 167, 180, 183, 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 08.05.2026.

Суддя: А. К. Сітало