ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/2988/24 Головуючий суддя І інстанції Бабенко Ю. П.
Провадження № 22-ц/818/1214/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: надання послуг
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року        м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.,
суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю., 
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2025 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів-,
в с т а н о в и в:

Представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в поданому до суду позові просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість: за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2013 року по 31.03.2024 року у розмірі – 48131,85 грн.; за послуги з постачання гарячої води за період з 01.02.2013 року по 31.03.2024 року у розмірі 4976,93 грн.; за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 646,80 грн.; за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 374,88 грн.; за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 525,63 грн.; за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 170,94 грн.; а також просить стягнути інфляційні втрати у розмірі 2167,40 грн., 3% річних у розмірі 825,98 грн. та судові витрати. З урахуванням уточнень, поданих 20.03.2025 року, прийнятих судом до розгляду, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі – 43 956,93 грн.; за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі 4976,93 грн. Інші вимоги залишилися без змін. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг КП «Харківські теплові мережі», однак свої обов`язки щодо сплати коштів за послуги, надані КП «Харківські теплові мережі», в повному обсязі не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
08.05.2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до КП «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати заборгованість, яка утворилася до 01.05.2021 року, а саме за послугу централізованого постачання теплової енергії у розмірі – 41225,21 грн., як таку, що не підлягає стягненню, у зв`язку зі спливом позовної давності. Просить зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» провести перерахунок заборгованості за послугу централізованого постачання теплової енергії з урахуванням позовної давності (3 роки), яка утворилася до 01.05.2021 року. Просить зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» не стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме: послугу з централізованого постачання теплової енергії та послугу з централізованого постачання гарячої води, через відсутність доказів фактичного надання їх, без дотримання процедури зняття показників з приладу обліку теплової енергії, без доказів придатності приладу обліку теплової енергії, за останні три роки та провести перерахунок за ці послуги. Просить зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» не стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, які фактично не надаються, а саме: за абонентське обслуговування постачання теплової енергії – 676,2 грн.; за абонентське обслуговування постачання гарячої води – 391,92 грн.; за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем теплопостачання – 550,66 грн.; за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води – 179,08 грн., за 2022-2024 роки, та провести перерахунок за ці послуги. Просить стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на рахунок ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000000 грн. Також просить стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на рахунок держави суму судового збору у розмірі 24224 грн. В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що відповідач нараховує заборгованість позивачу починаючи з 2001 року, договір про надання житлово-комунальних послуг між ними не укладався. Крім того, нарахована заборгованість перевищує позовну давність в три роки. Вважає, що нарахування заборгованості за централізоване постачання теплової енергії за весь період зняття показників з приладу обліку є безпідставним та незаконним, оскільки відсутні докази відповідності встановленим вимогам засобу вимірювальної техніки. Відсутні докази фактичного надання послуг з централізованого постачання гарячої води, відсутні докази надання послуг з абонентського обслуговування постачання теплової енергії та постачання гарячої води, відсутні докази технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем, оскільки КП «ХТМ» не повідомляло його про наявність Індивідуального договору. Надані технічні акти, підписані мешканцями будинку, є сфальсифікованими та підробленими. В обґрунтування відшкодування моральної шкоди зазначив, що він є особою пенсійного віку, яка отримує пенсію на рівні прожиткового мінімуму, яка є єдиним джерелом для існування, є особою з інвалідністю 2 групи. Сплачувати за житлово-комунальні послуги без призначення субсидії, він не в змозі. Нарахована заборгованість за період, який перевищує позовну давність 3 роки, позбавляє права позивача на отримання субсидії на сплату житлово-комунальних послуг. Позивачу не вистачає мінімальної пенсії на харчування та лікування. Через нараховану заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги позивачу не вистачить коштів для задоволення мінімальних фізіологічних потреб. Нанесена позивачу моральна шкода за нарахування заборгованості за послуги, які фактично не надавались або надавались в неповному обсязі та неналежної якості, полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, глибокому відчутті несправедливості, незручностях, розчаруваннях, негативних емоціях з приводу безпідставного незаконного та протиправного нарахування заборгованості з 2001 року за послуги централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Рішенням Індустриального районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2025 року позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1  (на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року в сумі 43956,93 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року в сумі 4976,93 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 646,80 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 374,88 грн., за технічне обслуговування (ВБС) внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 525,63 грн., за технічне обслуговування (ВБС) внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 170,94 грн., інфляційні втрати у розмірі 2167,40 грн., 3% річних у розмірі 825,98 грн., а всього 53645,49 грн.
В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Харківські теплові мережі» - відмовлено.
Компенсовано Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» судові витрати у розмірі 3028 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати , відмовити у задоволені позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 - Застосувати строки позовної давності, 3 (три) роки, при сплаті за житлово комунальні послуги, які надаються КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_1 , починаючи з 01.05.2021.- Визнати заборгованість, яка утворилася до 01.05.2021, а саме: за послугу централізованого постачання теплової енергії у розмірі – 41225,21 грн., як таку, що не підлягає стягненню, у зв`язку зі спливом позовної давності.- Зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» провести перерахунок заборгованості за послугу централізованого постачання теплової енергії, з урахуванням позовної давності (3 роки), яка утворилася до 01.05.2021.- Зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» не стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме: послугу з централізованого постачання теплової енергії та послугу з централізованого постачання гарячої води, через відсутність доказів фактичного надання їх, без дотримання процедури зняття показників з приладу обліку теплової енергії, без доказів придатності приладу обліку теплової енергії, за останні три роки та провести перерахунок за ці послуги.- Зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» не стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, які фактично не надаються, а саме: за абонентське обслуговування постачання теплової енергії – 676,2 грн.; за абонентське обслуговування постачання гарячої води – 391,92 грн.; за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем теплопостачання – 550,66 грн.; за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води – 179,08 грн., за 2022-2024 роки та провести перерахунок за ці послуги.- Стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на рахунок ОСОБА_1 відшкодовану моральну шкоду у розмірі 5000000 грн. (п`ять мільйонів грн. 00 коп.).
Апеляційну скаргу мотивовано наступним.

Судом порушено норми процесуального права під час розгляду справи у підготовчому проваджені (клопотання ОСОБА_1 не розглянуті судом або необгрунтовано відмовлено у задоволені, також порушено п. 3, 5, 10, 16 ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 258 ЦПК України.
Суд не врахував обставини та докази надходження грошових коштів на особовий рахунок ОСОБА_1 , за послугу з постачання теплової енергії, в рахунок заборгованості.

Відсутність підстав для зарахування судом вказаних коштів на погашення заборгованості, що виникла до початку опалювального сезону 2024-2025 років, суперечить доказам та не відповідає фактичним обставинам справи, які свідчать про протилежне.
Стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року в сумі 43956,93 грн., з ОСОБА_1 , є необгрунтованим, безпідставним, не враховано суму 7722,30 грн., яка надійшла в рахунок заборгованості.
Апелянт звертає увагу апеляційного суду, на протокол судового засідання №3289624 від 31.10.2024 не накладено електронний підпис суду, який розглядав справу, замість суду підписано ДП «Центр судових сервісів», відсутнє ПІБ особи, яка підписала протокол (Додаток №4).
Вважає, що суд ніяким чином не звернув уваги на порушення процедури зняття показань з вузла комерційного обліку теплової енергії. Представник КП «ХТМ» Борисенко І.А., під час розгляду справи по суті, підтвердила, що показання з вузла обліку теплової енергії знімалися без присутності Споживачів. Прийняти до розрахунку показання спожитої теплової енергії, за яким проведено нарахування та встановлена заборгованість, не є об`єктивними, адекватними та належними даними, які зняті без присутності Споживачів багатоквартирного будинку та які ними не підтверджені.
Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки №ТС1-161/0 від 21.05.2024 не є належним доказом придатності та справності теплолічильника за період з 02.01.2020 по 31.03.2024 (в межах позовних вимог). Термін державної повірки приладу обліку закінчився 24.09.2023, тобто термін проведення метрологічної повірки ЗВТ прострочено. В матеріалах справи відсутні належні докази того, що теплолічильник Multical 603 заводський №80413653, встановлено 02.01.2020, на будинку 
АДРЕСА_2 , нарахування ОСОБА_1 плати та заборгованості за централізованого постачання теплової енергії, за весь період зняття показників з приладу обліку (з 02.01.2020), є безпідставними, незаконними та протиправними. Суд задовольнив позовні вимоги, у цій частині, необґрунтовано, без належних доказів
Нарахування ОСОБА_1 плати та заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води, за весь період, є безпідставними, незаконними та протиправними. Судом встановлено заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі 4976,93 грн., без належних доказів надання цієї послуги в обсязі, який дорівнює розміру заборгованості
Відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які підтверджують фактичне надання послуг з абонентського обслуговування постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Суд не звернув увагу на доводи ОСОБА_1 , які містяться у відзиві на первинний позов та зустрічному позові та не надав їм жодної правової оцінки у цій частині вимог. Стягнення заборгованості за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 646,80 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 374,88 грн., не ґрунтується на доказах, є незаконним та безпідставним.
Стягнення заборгованості за технічне обслуговування (ВБС) внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 525,63 грн., за технічне обслуговування (ВБС) внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року у розмірі 170,94 грн., не грунтується на належних, допустимих, достовірних та достатніх доказах, є незаконним та безпідставним
Розрахунок зроблений Позивачем є шахрайським, неправильним, некоректним, через що встановлені завищені суми інфляційних витрат та суми 3% річних за період 03.2019 по 11.2021. Стягування інфляційних витрат та 3% річних є необгрунтовним, незаконним та протиправним
Через відсутність засобів для існування, принижуючи честь та гідність, ОСОБА_1 змушений брати у борг кошти у знайомих, звертатися до благодійних організацій за гуманітарною та фінансовою допомогою для задоволення фізіологічних потреб організму та сплати за житлово-комунальні послуги
КП «ХТМ» безумовно пропущено строк, в межах якого можна пред`явити позовні вимоги. З 2013 року Позивач не подавав позов до суду, що характеризує пасивну поведінку КП «ХТМ»
ОСОБА_1 наголошує, що сплата рахунків за комунальні послуги, які надає КП «ХТМ», можлива лише після призначення та отримання субсидії, в призначені якої мені відмовляють через протиправно нараховану заборгованість. Інших варіантів сплати не існує, через скрутний матеріальний стан та отримання доходу на рівні прожиткового мінімуму (пенсія). Реструктуризація заборгованості, у випадку ОСОБА_1 теж не можлива, тому що вона передбачає сплату частинами заборгованості та сплату поточних платежів, з пенсії на рівні прожиткового мінімуму, це не можливо зробити. У разі сплати заборгованості, у ОСОБА_1 не вистачить коштів для задоволення мінімальних фізіологічних потреб організму, пенсія у розмірі 2361,0 грн. практично дорівнює оплаті за комунальні послуги КП «ХТМ», в зимовий період біля 1500-2000 тис. грн. Після сплати за комунальні послуги, жити на що буде ОСОБА_1 .
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду у повній мірі відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги КП «ХТМ» суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що після уточнення позовних вимог у заяві від 20.03.2025 року представник КП «Харківські теплові мережі» просив стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі – 43 956,93 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі 4976,93 грн., тобто - в межах строків позовної давності. Вказана заборгованість підтверджується відомостями про нарахування та оплату послуг, долученими до заяви від 20.03.2025 року про уточнення позовних вимог. 
Суд відхилив доводи ОСОБА_1 про неправильне використання КП «Харківські теплові мережі» перерахованої гуманітарної допомоги в розмірі 12040,86 грн., оскільки в п.3.6 договору від 24.02.2025 року про надання гуманітарної допомоги користувачам послуг з постачання теплової енергії передбачено, що кошти на часткове покриття оплати послуг з постачання теплової енергії не можуть бути використані на погашення заборгованості отримувачів, що виникла до початку опалювального сезону 2024-2025 років. Таким чином, відсутні підстави для зарахування судом вказаних коштів на погашення заборгованості, що виникла до початку опалювального сезону 2024-2025 років.
Доводи ОСОБА_1 про те, що строки позовної давності сплили щодо вимог за послуги до 01.05.2021 року, є безпідставними, оскільки на підставі зазначених вище законів строки позовної давності було продовжено на строк дії карантину та воєнного стану в Україні. 
В зв`язку з викладеним, не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про визнання заборгованості, яка утворилася до 01.05.2021 року, такою, що не підлягає стягненню у зв`язку зі спливом позовної давності. Також не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Харківські теплові мережі» провести перерахунок заборгованості за послугу централізованого постачання теплової енергії з урахуванням позовної давності 3 роки, яка утворилася до 01.05.2021 року.
Посилання ОСОБА_1 на те, що КП «Харківські теплові мережі» не доказано надання послуг за які представник КП «Харківські теплові мережі» просить стягнути кошти, що вказані представником КП «Харківські теплові мережі» послуги фактично не надавалися, спростовуються сукупністю наданих суду доказів
Суд зазначає, що оскільки квартира ОСОБА_1 була підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавались відповідачу ОСОБА_1 . За спожиті послуги нараховувалась помісячна плата за послуги теплопостачання та за послуги централізованого гарячого водопостачання. Плата за централізоване опалення розрахована з урахуванням опалюваної площі (об`єму) квартири. Наданий позивачем розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум, окремо по кожному виду послуг, суми заборгованості за кожен місяць. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачем ОСОБА_1 не надано.
Посилання ОСОБА_1 на те, що надані технічні акти, підписані мешканцями будинку, є сфальсифікованими та підробленими, не доведено. Відсутні докази щодо кримінального провадження за фактом фальсифікації і підробки вказаних технічних актів, та його результатів. З наданих ОСОБА_1 актів вбачається, що вони є належними доказами виконання позивачем технічного обслуговування (ВБС) внутрішньо будинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води. В актах зазначені перелік виконаних робіт, найменування використаних матеріалів, кількість використаних матеріалів. Акти підписані заступником начальника філії/начальником теплового району, майстром та слюсарем-сантехніком. 
Не підлягають задоволенню, як не доведені і не підтверджені належними доказами, вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Харківські теплові мережі» не стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме: послугу з централізованого постачання теплової енергії та послугу з централізованого постачання гарячої води, за абонентське обслуговування постачання теплової енергії – 676,2 грн., за абонентське обслуговування постачання гарячої води – 391,92 грн., за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем теплопостачання – 550,66 грн., за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води – 179,08 грн., про проведення перерахунку за ці послуги. ОСОБА_1 не довів, що вказані послуги не надавались, що не було дотримано процедури зняття показників з приладу обліку теплової енергії, що прилад обліку теплової енергії був не придатним. Наданими суду доказами підтверджуються обставини надання зазначених в позовній заяві послуг. 
Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обставини порушення КП «Харківські теплові мережі» вимог Закону України «Про захист прав споживачів» щодо ОСОБА_1 . 
Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з КП «Харківські теплові мережі» моральної шкоди в розмірі 5 000 000 грн. суд вказав про їх безпідставність, оскільки надані позивачем письмові документи не підтверджують наявності заподіяної моральної шкоди. 
З урахуванням вищевикладеного, вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
За положенням ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до п.п. 18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. №630 (чинній на період виникнення спірних правовідносин) розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.
На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 на офіційному сайті КП «ХТМ» розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності 01.12.2021.
З 01.12.2021 на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «ХТМ» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua від 31.10.2021.
Відповідно до п.4 Індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Пункт 5 Індивідуальних договорів передбачає, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Згідно з п.51,52,53 Індивідуальних договорів передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги
Отже, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказаний правовий висновок є незмінним.
Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.
КП «Харківські теплові мережі» створене на підставі рішення 16 сесії Харківської міської ради 4-го скликання № 191/03 від 24.09.2003 і є власністю територіальної громади міста Харкова, управління якою здійснює Харківська міська рада. Згідно з рішенням №946 від 30.09.2003 року Харківського міськвиконкому КП «Харківські теплові мережі» визначене виконавцем послуг у житловому фонді з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води у комунальної власності м.Харкова.
Відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», згідно постанові №446 від 30.03.2017 року КП «Харківські теплові мережі» має безстрокові ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії.
Також, згідно з пунктом 2 частини третьої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом.
У разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).
Так, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» постачає теплову енергію на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року, в тому числі за адресою: АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова.
Будинок АДРЕСА_2 є багатоквартирним, з системою централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання послуг в даному будинку здійснює КП «Харківські теплові мережі».
ОСОБА_1 є споживачем послуг теплопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 . 
Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Харківські теплові мережі» надає ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Суду не надано та не зазначено про існування доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з теплопостачання у встановленому порядку, або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За Правилами користування теплової енергії від 03.10.2007 № 1198 споживач теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, або юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно договору.
КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.
Матеріалами справи підтверджено, що КП «Харківські теплові мережі» постачало відповідачу теплову енергію, який її одержував і не відмовлявся від неї у встановленому законом порядку, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок оплачувати спожиту теплову енергія.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначеніЗаконом України "Про житлово-комунальні послуги".
Згідно зістатті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно матеріалів справи, КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань.
У частині першій статті 19Закону №1875-ІVпередбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, разом з тим відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20Закону №1875-ІVобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20Закону №1875-ІVспоживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 21Закону №1875-ІVвиконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18).
Приписами пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.
Згідно статті 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189 - VIII (зі змінами та доповненнями), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно із частинами 1, 2 та 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189 - VIII (зі змінами та доповненнями), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання.
Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.
Згідно з пунктом 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх.
Частиною 6статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до статті526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, він не був позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщення від мереж теплопостачання, а також звернення до позивача з відповідною претензією, однак відповідних документів з цього приводу до суду відповідачем не було надано.
Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП «Харківські теплові мережі», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги.
ОСОБА_1 частково сплачував рахунки за надані послуги, отримував послуги КП «Харківські теплові мережі», тобто як споживач приєднався до умов публічного договору про надання послуг. 
Посилання ОСОБА_1 на те, що КП «Харківські теплові мережі» не повідомляло його про наявність Індивідуального договору, не заслуговують на увагу, оскільки на сайті КП «Харківські теплові мережі» https://hts.kharkov.ua/ було розміщено 31.10.2021 року індивідуальні договори.
Згідно відомостей про нарахування та оплату послуг, які надані КП «Харківські теплові мережі» до позовної заяви, ОСОБА_1 має заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2013 року по 31.03.2024 року в розмірі 48131,85 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.02.2013 року по 31.03.2024 року в розмірі 4976,93 грн.
Згідно відомостей про нарахування та оплату послуг, які надані КП «Харківські теплові мережі» разом із заявою від 20.03.2025 року про уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 має заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі – 43 956,93 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі 4976,93 грн.
З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «ХТМ».
На підставі наданих суду КП «Харківські теплові мережі» письмових доказів, ОСОБА_1 має заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року в сумі 646,80 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.03.2024 року в сумі 374,88 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року в сумі 525,63 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.03.2024 року в сумі 170,94 грн.
У зв`язку з несвоєчасною сплатою наданих послуг КП «Харківські теплові мережі» має право на відшкодування йому інфляційних втрат в сумі 2167,40 грн. та 3% річних в сумі 825,98 грн. Розрахунок інфляційних втрат і 3% річних міститься в відомостях нарахувань. Відсутні підстави вважати неправомірним наданий розрахунок.
При цьому, суд бере до уваги, що право на відшкодування цих сум виникло у позивача за період заборгованості з 01.03.2019 року по 30.11.2021 року, тобто до початку введення воєнного стану в Україні. Крім того, заборгованість за наданими послугами за період з 01.03.2019 року по 30.11.2021 року, це заборгованість в межах строку позовної давності. Нарахування інфляційних втрат в сумі 2167,40 грн. та 3% річних в сумі 825,98 грн. проведено в межах 3-х річного строку позовної давності.
Щодо заявленого ОСОБА_1 клопотання про застосування строків позовної давності, колегія суддів виходить з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.
У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21).
З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.
З урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"із відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з 02.04.2017 року по 31.10.2024 року. 
За вказаний період, в межах позовних вимог розмір заборгованості за послуги з теплопостачання згідно наданого позивачем розрахунку становить 95727,07грн.
Оскільки відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків щодо оплати наданих Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» житлово-комунальних послуг, за період з 02.04.2017 року по 31.03.2024 року у нього утворилась заборгованість в межах строку позовної давності відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України .
Окрім цього, в з заяві від 20.03.2025 року про уточнення позовних вимог представник КП «Харківські теплові мережі» просить стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі – 43 956,93 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі 4976,93 грн., тобто просить стягнути заборгованість в межах строків позовної давності.
Зважаючи на викладене, суд дійшов до правильного висновку, що з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі – 43 956,93 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2017 року по 31.03.2024 року у розмірі 4976,93 грн. Вказана заборгованість підтверджується відомостями про нарахування та оплату послуг, долученими до заяви від 20.03.2025 року про уточнення позовних вимог.
Суд першої інстанції правильно вважав не доведеними і не підтвердженими належними доказами вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Харківські теплові мережі» не стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме: послугу з централізованого постачання теплової енергії та послугу з централізованого постачання гарячої води, за абонентське обслуговування постачання теплової енергії – 676,2 грн., за абонентське обслуговування постачання гарячої води – 391,92 грн., за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем теплопостачання – 550,66 грн., за послугу обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води – 179,08 грн., про проведення перерахунку за ці послуги. ОСОБА_1 не спростував надані відповідачем докази про те, що послуги надавалися через централізовану мережу, від якої позивач не був від`єднаний належним чином, та не довів, що відповідачем не було дотримано процедури зняття показників з приладу обліку теплової енергії, або що прилад обліку теплової енергії був не придатним.. 
Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обставини порушення КП «Харківські теплові мережі» вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Повний текст постанови складений 29 квітня 2026 року.
Головуючий:         В.Б. Яцина

Судді:          Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова.