П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/1606/25	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
19.03.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Градовського Ю.М.
– Казанчук Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не зарахування до календарної вислуги років на день звільнення часу навчання з 01.09.1994 року по 30.06.1999 року в Українській академії зв`язку імені О.С. Попова з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що становить 02 роки 04 місяці 29 днів;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати до календарної вислуги років на день звільнення час навчання з 01.09.1994 року по 30.06.1999 року в Українській академії зв`язку імені ОСОБА_2 з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що становить 02 роки 04 місяці 29 днів, та внести відповідні зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 03.12.2024 року №1917 о/с;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з вислуги років на день звільнення зі служби у календарному обчисленні 26 років 01 місяць 05 діб, з урахуванням раніше виплаченої суми;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років, виходячи з вислуги років на день звільнення у календарному обчисленні 26 років 01 місяць 05 діб, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач у період з 05.04.1999 проходив службу в органах внутрішніх справ, у період з 07.11.2015 – в органах національної поліції, наказом ГУНП від 03.12.2024 №1917о/с позивач звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за станом здоров`я (через хворобу).
В наказі ГУНП від 03.12.2024 №1917о/с визначено, що вислуга років на день звільнення позивача складає: для виплати надбавки за вислугу років у календарному обчисленні - 23 роки 08 місяців 06 діб; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 23 роки 08 місяців 06 діб; час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 04 роки 04 місяці 27 днів, всього для призначення пенсії - 30 років 06 місяців 02 дні.
Таким чином, позивач вважає, що обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, а також надбавки за вислугу років, врахуванню підлягає календарна вислуга років, з урахуванням строку навчання з 01.09.1994 по 30.06.1999 в Українській державній академії зв`язку імені О.С. Попова, з розрахунку один рік навчання за шість місяців.
Натомість, в порушення вимог Закону №2262, Наказу №260 та Порядку №393 ГУНП не здійснило перерахунок одноразової грошової допомоги, а також надбавки за вислугу років, за кожний повний календарний piк служби.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років на день звільнення часу навчання з 01.09.1994 року по 30.06.1999 року в Українській академії зв`язку імені О.С. Попова з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що становить 02 роки 04 місяці 29 днів.
Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років на день звільнення час навчання з 01.09.1994 року по 30.06.1999 року в Українській академії зв`язку імені ОСОБА_2 з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, що становить 02 роки 04 місяці 29 днів, та внести відповідні зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 03.12.2024 року №1917 о/с.
Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з вислуги років на день звільнення зі служби у календарному обчисленні 26 років 01 місяць 05 діб, з урахуванням раніше виплаченої суми.
Збов`язав Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років, виходячи з вислуги років на день звільнення у календарному обчисленні 26 років 01 місяць 05 діб, з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд першої інстанції виходив з того, що додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з синтаксичної структури речення додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що Порядок №393 не є нормативним актом в розумінні статті 78 Закону №580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років під час проходження служби в поліції. Поряд з цим, Законом №2262 та Порядком №393 не передбачено зарахування пільгової вислуги років для розрахунку одноразової грошової допомоги, оскільки така (одноразова грошова допомога) розраховується, виходячи з календарних років служби.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення. Заперечуючи обґрунтованість доводів та вимог апелянта, позивач зазначає, що стаж служби в пільговому обчисленні підлягає зарахуванню до вислуги років та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та на розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням повних періодів вислуги.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з 05.04.1999 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 - в Національній поліції України.
Наказом ГУНП від 03.12.2024 №1917о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділення проведення спеціальних операцій батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнено зі служби в поліції з 03.12.2024 за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за станом здоров`я (через хворобу).
У вказаному наказі також визначено, що вислуга років на день звільнення позивача складає:
для виплати надбавки за вислугу років у календарному обчисленні - 23 роки 08 місяців 06 діб;
для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 23 роки 08 місяців 06 діб;
час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 04 роки 04 місяці 27 днів, всього для призначення пенсії - 30 років 06 місяців 02 дні.
На відповідне звернення позивача, у листі від 02.01.2025 за №95-2025, ГУНП повідомило, що у наказі про звільнення зі служби в поліції установлено вислугу років для призначення пенсії – 30 років 06 місяців 02 дні, до якої зараховано час навчання з 01 вересня 1994 року по 30 червня 1999 року в Одеській державній академії ім. О.С. Попова, з розрахунку 1 рік навчання за шість місяців служби, що становить 02 роки 04 місяці 29 днів та час служби в пільговому обчисленні – 04 роки 04 місяці 27 днів.
Поряд з цим, ГУНП вказало на відсутність правових підстав для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, а також надбавки за вислугу років, виходячи з вислуги років на день звільнення у календарному обчисленні, з урахуванням вислуги в пільговому обчисленні.
Не погоджуючись з такими діями ГУНП, посилаючись на їх неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII.
Відповідно частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення (частина третя статті 78 Закону України «Про Національну поліцію»).
Частиною четвертою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Згідно приписів статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2020 або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
За змістом статті 17 Закону №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 17-1 Закону №2262-XII).
Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року №393 прийнято постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».
Абзацом 3 пункту 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Оспорюваною у цій справі є протиправність відмови ГУНП зарахувати позивачеві вислуги років в пільговому обчислені з 01 вересня 1994 року по 30 червня 1999 року (в Одеській державній академії ім. О.С. Попова, з розрахунку 1 рік навчання за шість місяців служби, що становить 02 роки 04 місяці 29 днів та час служби в пільговому обчисленні – 04 роки 04 місяці 27 днів) до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та до календарної вислуги, з якої розраховується одноразова грошова допомога при звільненні.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року в справі №320/12166/20 у подібних за змістом правовідносинах, аналізуючи наведені норми права констатував, що питання обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському, зокрема, надбавки за вислугу років, врегульовано положеннями частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» і положення пунктів 1, 3 Постанови №393 не регулюють цих питань.
Верховний Суд підкреслив, що «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» було затверджено Кабінетом Міністрів України постановою №393 на виконання вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Своєю чергою, згідно з преамбулою Закону №2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Статтею 17-1 Закону №2262-XII передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При цьому пунктом 1 Постанови №393 визначено види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону №2262-XII пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
За висновком Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2023 року в справі №320/12166/20, Постанова №393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», який визначає правила обчислення вислуги років, зокрема, для встановлення надбавки за вислугу років, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону №2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.
Слід зауважити, що у схожих за змістом правовідносинах за позовами працюючих поліцейських із вимогами про зарахування на підставі пункту 2 Постанови №393 часу навчання у вищому навчальному закладі при обчисленні стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки, Верховний Суд сформував висновок щодо доцільності застосування вказаних положень при вирішенні питання щодо обчислення означеного стажу, визначеного частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого положення пункту 2 цієї Постанови застосуванню не підлягають, оскільки вони можуть бути застосовані для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років (постанови від 19 листопада 2019 року у справі № 520/903/19, від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, від 22 липня 2020 року у справі № 520/5960/19, від 13 серпня 2020 року у справі № 820/6656/16 та від 15 грудня 2021 року у справі № 520/11545/19).
Аналогічна правова позиція підтримана і у постанові Верховного Суду від 23 травня 2024 року і у справі №640/30284/20.
Також, відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Наведені положення Закону №2011-XII кореспондуються із приписами пункту 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (в редакції на час звільнення позивача зі служби), згідно яких військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється Міністерством оборони, Міністерством надзвичайних ситуацій, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв`язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною інспекцією техногенної безпеки, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони через уповноважені ними органи.
Поряд з цим, пунктом 3 Порядку №393 передбачено періоди служби, що зараховуються до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, на пільгових умовах.
Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».
При цьому, у цій справі не є не оспорюваним набуття права позивача на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за умови наявності «вислуги років».
Законами №2262, №2011-XII та Порядком №393 не встановлюється пряма вказівка на те, розмір одноразової грошової допомоги розраховується з урахуванням вислуги років, визначеної в пільговому обчисленні.
Слід зауважити на тому, що Закон №2262-ХІІ як єдину обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Натомість, особливості розрахунку одноразової грошової допомоги полягає у тому, що цей розмір цієї одноразової грошової допомоги визначається саме за кожний повний календарний рік служби.
Як свідчать обставини справи, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я позивачеві виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (23 роки 08 місяців 06 днів).
Відтак, колегія суддів не вбачає правових підстав для перерахунку позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки у спірному випадку ГУНП діяло правомірно та обґрунтовано, порушень прав та інтересів позивача на належне грошове та соціальне забезпечення не допустило.
Оскільки висновки суду не відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до статті 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року – скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: Ю.М. Градовський 

Г.П. Казанчук