Справа № 397/721/26 
н/п : 1-кп/397/100/26 

В И Р О К
Іменем України

06.05.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого судді - ОСОБА_1 , 
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2026 за № 12026121020000098 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який одружений, працює фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_3 », зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
за участю: прокурора – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 , 
обвинуваченого – ОСОБА_3 , 

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
Так, 27 січня 2026 року до КНП «Олександрівська лікарня» було доставлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала статус ВПО для лікування. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла у відділені анастезіології та інтенсивної терапії КНП «Олександрівська лікарня» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, причина смерті ішемічний інфаркт головного мозку.
Працівниками реанімаційного відділення 11 лютого 2026 року було повідомлено родичів ОСОБА_6 стосовно її смерті, але останні від поховання відмовилися, у зв`язку з чим було повідомлено про смерть ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , який погодився зайнятися процедурою поховання та є суб`єктом господарювання, що надає ритуальні послуги, з подальшим відшкодуванням витрат пов`язаних з похованням за рахунок бюджету Олександрівської селищної територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області.
13 лютого 2026 року особисті речі померлої ОСОБА_6 та три банківські карти, а саме: банківська карта «Приват Банк» № НОМЕР_1 , банківська карта «Приват Банк» № НОМЕР_2 та банківська карта «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 були передані до ФОП « ОСОБА_3 » (похоронне бюро «Вічність»), що знаходиться за адресою: вул. Ігоря Сікорського, 104, селище Олександрівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, для подальшої їх передачі родичам померлої чи старості с. Красносілка, Кропивницького району, Кіровоградської області. 
15 лютого 2026 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , а саме місцем знаходження ФОП « ОСОБА_3 » (похоронне бюро «Вічність»), реалізуючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_7 , які знаходились на банківському рахунку НОМЕР_4 банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» з картковим рахунком № НОМЕР_5 , використовуючи власний ID-термінал 51004284, діючи з єдиним умислом, у період з 14:45:37 по 14:49:54 без введення ПІН-коду, використовуючи безконтактну оплату (NFC) фізичною карткою, здійснив банківські операції, а саме онлайн розрахунок кількості п`яти платежів по 500 грн. та два платежі по 900 грн. Тим самим ОСОБА_3 таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_7 на загальну суму 4300 грн. Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив збитків на вказану суму. 

У підготовчому судовому засіданні суду надано угоду про визнання винуватості, яку укладено 30.04.2026 між обвинуваченим ОСОБА_3 та начальником Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
За умовами угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, останній зобов`язався у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з?ясуванні всіх обставин злочинів. Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Також, отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. Крім того, потерпілий надав заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості у якій вказав, що шкода завдана обвинуваченим внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення відшкодована добровільно, претензій матеріального або морального характеру до останнього не має. Йому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, проти чого не заперечив.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання віинуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України та КК України; обвинуваченого та його захисника, які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди, тому суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, від якого є потерпілий, який, у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України, надав згоду на затвердження угоди. Шкода матеріального характеру від даного правопорушення, завдана потерпілому, відшкодована. 
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачених ст. 476 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадене чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 слід призначити узгоджене сторонами покарання.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , сторони, у відповідності до ст. 65 КК України, врахували тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, як особа – раніше не судимий, працює, одружений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, обставин, які обтяжують покарання – не встановлено; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди.
Крім того, суд погоджується з висновком сторін угоди про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, на підставі вищезазначених обставин, звільнивши від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які обвинувачений зобов`язався виконувати та вважає, що таке виправлення є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів. 
Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати та заходи забезпечення кримінального провадження відсутні, долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 370-371, 376, 394-395, 472, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2026 між обвинуваченим ОСОБА_3 та начальником Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2026 за № 12026121020000098.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. 
На підставі ст. 76 КК України, протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 06.05.2026.

Речові докази: 
-банківські карти «ПриватБанк»№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та банківська карта «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити у його володінні;
-копії квитанцій № 46882711, № 46882728, № 46882737, № 46882755, № 46882761, № 46882778 та № 46882791, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченим, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення,з врахуванням обмежень, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1