Справа № 466/1780/26 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 33/811/894/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника потерпілого – адвоката Бредюка О.М. ( у режимі відеоконференції), захисника – адвоката Багрія О.Л. та Дзвінник Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 – адвоката Бредюка Олега Миколайовича на постанову судді Шевченківського районного суду міста Львова від 07 квітня 2026 року, 

встановив:

вищенаведеною постановою адміністративну справу відносно ОСОБА_2 - закрито в зв`язку з відсутністю у її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Направити копії матеріалів справи в УПП у Львівській області - для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника ДТП – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Згідно з постановою судді, 01.03.2026 о 14:20 год., с-ще. Брюховичі, вул. Львівська, 1А, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Renault Sandero», номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху здійснюючи розворот не переконалась, що це буде безпечно, створила перешкоду мотициклу марки «Yamaha», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого відбулося зіткнення та було завдано матеріальної шкоди, чим порушила п.10.1. ПДР, чим скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою представник потерпілого ОСОБА_1 – адвокат Бредюк О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду.
Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем і здійснює заходу із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у зв`язку з чим не зміг прийняти участь у судовому засіданні.
Окрім того зазначає, що договір про надання правничої допомоги укладено 09.05.2026 року.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова прийнята судом не обґрунтовано, оскільки судом не з`ясовані всі обставини справи та не правильно надана оцінка доказам.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 на наступний день після ДТП 02.03.2026 року був мобілізований до лав ЗСУ, тому не зміг прийняти участь у судовому засіданні та долучити відеозапис з камер GoPro на якій зафіксовано дійсним механізм ДТП.
Стверджує, що відеозапис, який долучено на апеляційної скарги, повністю спростовує версію показань ОСОБА_2 , в частині місця контактування, положення з якого остання розверталася.
Зазначає, що ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.1 ПДР, а саме «перед початком зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам».
Вказує, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів, які узгоджуються між собою та відеозаписом і вказують на вину ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість його представник – адвокат Бредюк О.М., захисник – адвокат Багрій О.Л. та Дзвінник Г.В., не заперечили про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
При апеляційному розгляді представник потерпілого – адвокат Бредюк О.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задоволити.
Захисник – адвокат Багрій О.Л. та ОСОБА_2 , заперечили апеляційну скаргу та просили залишити оскаржувану постанову без змін.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.
Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.
Ці вимоги закону при розгляді суддею районного суду адміністративної справи щодо ОСОБА_2 , належно виконані.
Суд першої інстанції, оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, пояснення осіб, обґрунтовано прийшов до висновку що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Враховуючи викладене, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, із правильністю цього висновку погоджується і суддя апеляційного суду.
По справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею районного суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.
Між тим, всупереч вказаних вище правил ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, зокрема з урахуванням того, що матеріали справи не містять протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції щодо направлення копії матеріалів з даної справи в УПП у Львівській області для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника ДТП – ОСОБА_1 є незаконними, а отже оскаржувана постанова підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частин постанови відомостей щодо цього висновку.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити представнику потерпілого – адвокату Бредюку Олегу Миколайовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Львова від 07 квітня 2026 року. 
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 – адвоката Бредюка Олега Миколайовича – задоволити частково.
Постанову судді Шевченківського районного суду міста Львова від 07 квітня 2026 року - змінити.
Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови посилання суду про направлення копії матеріалів справи в УПП у Львівській області - для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника ДТП – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя   М.Ф. Романюк