ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/8703/22 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо відмови у перерахунку та виплаті неврахованої частини одноразової грошової допомоги при звільненні внаслідок втрати працездатності, на підставі довідки про грошове забезпечення Головного управління Національної поліції від 16.06.2022 № 224;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити перерахунок на підставі довідки про грошове забезпечення Головного управління Національної поліції від 16.06.2022 № 224, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення та виплатити різницю недоотриманої частини одноразової грошової допомоги при звільненні внаслідок втрати працездатності відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2019 №260, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 на підставі довідки Головного управління Національної поліції від 16.06.2022 № 224, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (з урахуванням раніше виплачених сум).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2023, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024, адміністративний позов задоволено частково.
28.01.2026 на адресу Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень при виконанні судового рішення у справі № 320/8703/22.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року заяву про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень при виконанні судового рішення повернуто без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 та від 27.04.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено відсутність доказів направлення її копії відповідачу, натомість, позивач долучив квитанцію про направлення копії заяви ОСОБА_2 , проте відповідачем у даній справі є Головне управління Національної поліції в Київській області. 
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, оскільки копію заяви було направлено на адресу відповідача АДРЕСА_1 , керівником якого є саме ОСОБА_2 .
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно норм ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною третьою статті 383 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Висновуючи відсутність доказів направлення її копії відповідачу, натомість, позивач долучив квитанцію про направлення копії заяви ОСОБА_2 , проте відповідачем у даній справі є Головне управління Національної поліції в Київській області, судом першої інстанції не було враховано того, що копію заяви було направлено на адресу місцезнаходження відповідача м. Київ, вул. Володимирська, 15, керівником якого є саме ОСОБА_2 (а.с. 36 (квитанції не пронумеровані)
Тобто мета повідомлення іншого учасника справи про подання до суду документів у справі, на що власне і спрямовані наведені приписи, у цьому випадку досягнута і принцип рівності учасників процесу в частині права відповідача знати про їх подання та бути ознайомленим з їх змістом, дотриманий.
Застосовуючи процесуальні норми, суд першої інстанції мав керуватися принципом розумності, відповідно до якого, застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду та без наявних на те підстав, зобов`язує позивача до дій, які не передбачені приписами КАС України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про порушення позивачем порядку звернення до суду із заявою, у порядку ст. 383 КАС України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції не мав, визначених КАС України, підстав для повернення заяви, з огляду на що, доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються у якості належних.
Колегія суддів вважає, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму та порушив норми процесуального права.
Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Тому, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко