Справа № 420/28296/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000073/1 від 03.06.2025.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що на виконання умов контракту №МС-901 від 01.09.2022, укладеного між ТОВ «Мебельтрейд» (Покупець) та CARVELI SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, Польща (Продавець) було поставлено у власність покупця - ТОВ «Мебельтрейд» товар (меблі), для здійснення митного оформлення якого до Одеської митниці декларантом позивача подана митна декларація №25UA500110004416U7, в якій було визначено для митного оформлення товари №1, №2 загальною вартістю 20120,00дол. США, визначеною відповідно до інвойсу. При визначенні митної вартості товару, декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Позивач під час митного оформлення товарів надав документи, що містять необхідні відомості для визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору. Проте, за відсутності розбіжностей у поданих декларантом документах, які б могли вплинути на митну вартість товару, відповідачем протиправно здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом резервним.
Ухвалою суду від 22.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову та стверджує, що при прийнятті картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митної вартості діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України.
За доводами відповідача, під час здійснення митного контролю і митного оформлення за митною декларацією (МД) №25UA500110004416U7, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ТОВ «Мебельтрейд» - меблі згідно описку, автоматизованою системою управління ризиками були встановлені наступні форми обов`язкового контролю: 101-1 Витребування оригіналів документів або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів; 103-1 Перевірка поданих документів та відомостей (у тому числі наданих на вимогу митного органу) на предмет розбіжностей (невідповідностей) у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи інших документах (їх електронних копіях); 105-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів підрозділом митного оформлення; 106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів; 107-3 Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД підрозділом митного оформлення; 109-4 Перевірка правильності визначення країни походження товарів.
На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини, як зауважує відповідач, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 цього Кодексу додаткові документи. 
За результатом розгляду додатково наданих документів було встановлено, що відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано. Зазначені обставини стали підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів був застосований резервний метод.
У зв`язку із вказаним, митниця вважає правомірним прийняте спірне Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000073/1 від 03.06.2025, у якому вказані обґрунтовані підстави для невизнання заявленої декларантом митної вартості та наявність підстав для її коригування, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) №25UA500110004416U7 від 02.06.2025 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ).
У рішенні про коригування митної вартості №UA500110/2025/000073/1 від 03.06.2025 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. 
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UA500110004489U6 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів.
Також відповідачем до суду було надано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 травня 2026 року в його задоволені відмовлено.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
01.09.2022 року між компанією «CARVELI SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA» (Польща) (як продавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» (як покупцем) (далі – сторони) було укладено Контракт №МС-901 (далі – Контракт), за п.1.1 якого продавець продає, а покупець купує меблі (далі – товар).
За п.3.1-3.4 Контракту товар поставляється на умовах EXW Бидгощ, Польща, згідно Інкотермс 2010.
Умови окремих поставок можуть бути змінені за згодою обох Сторін і повинні бути зазначенні в Додаткової угоді, яка є невід`ємною частиною цього Контракту.
Термін відвантаження Товару для кожної поставки вказується в Додатковій угоді до Контракту на дану поставку. Фактичною датою відвантаження є дата зазначена в CMR (товарно-транспортна накладна). 
Продавець з кожною партією Товару надає Покупцю наступні оригінальні документи англійською і/або українською (російською) мовами: - СМR - Комерційний інвойс - Пакувальний аркуш - Інші документи, якщо необхідно. 
Деякі документи можуть бути відправлені факсом або електронною поштою заздалегідь, якщо необхідно. 
Усі документи повинні бути підготовлені згідно інструкцій Покупця. 
Згідно п.5.1 та п.5.2 Контракту умови оплати кожної поставки вказуються в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Контракту.
Сторони погодили можливість передоплати (авансів) до кожної поставки та можливість наявності двох видів Додаткових угод до кожної поставки: додаткової угоди про аванс та додаткової угоди про умови поставки товару.
При цьому аванс покупець може сплачувати на підставі Додаткової угоди без зазначення переліку найменувань, кількості, ціни, загальної вартості товару і умов поставки; а остаточний розрахунок відбувається на підставі Додаткової угоди, в якій вказуються всі вищезазначені дані для даної поставки (в рахунок якої сплачений аванс).
Оплата товару здійснюється шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця. Датою оплати вважається дата списування грошей з банківського рахунку Покупця.
До Контракту №МС-901 було оформлено Додаткову угоду №35 від 01.04.2025 року, у п.1 якої сторони домовились, що продавець виробляє і постачає, а покупець отримує товар (столи обідні розкладні, стільці обідні, журнальні столи круглі) на загальну суму 20120,00 дол. США.
Згідно п.2, п.3 Додаткової угоди №35 від 01.04.2025 продавець зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FOB XINGANG, Китай до 30.06.2025 року. Датою поставки вважається дата передачі товару Перевізнику, залученого Покупцем та зазначається в коносаменті.
Умови оплати: 180 днів після отримання товару Покупцем. Можлива оплата частинами.
На виконання умов вищевказаного Контракту та Додаткової угоди №35 від 01.04.2025, продавцем було оформлено комерційний інвойс №CMT03042025 від 03.04.2025 року на товар (столи обідні розкладні, стільці обідні, журнальні столи круглі) загальною вартістю 20120,00 дол. США, в якому також зазначено, що: ціна пакування включена до загальної вартості товару; умови поставки:FOB XINGANG, Китай до 30.06.2025 року. Фактичною датою поставки вважається дата коносаменту/ FOB XINGANG, China no later than 30.06.2025; Умови оплати: післяплата протягом 180 днів після отримання товару. Можлива оплата частинами.
На підставі інвойсу №CMT03042025 від 03.04.2025 компанією «CARVELI SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA» було поставлено позивачу партію товару, для здійснення митного оформлення якого до Одеської митниці 02.06.2025 подана митна декларація (ЕМД) №25UA500110004416U7, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД», а саме: 
Меблі для столових та житлових кімнат, розібрані, виготовлені із дубу, кераміки, МДФ: - арт. 13960, серія York, Dining table extendable/ Стіл обідній розкладний - 30шт.; -арт. 13961, серія York, Dining table extendable/ Стіл обідній розкладний - 30шт..Торгівельна марка: нема даних Виробник: NORTHERN INTERNATIONAL HOLDING TIANJIN SILK CO., LTD Країна виробництва: Китай; - Меблі для сидіння оббиті з металевим каркасом, в розібраному вигляді, виготовлені з металу, поліестеру, пінополіуретану та фанери:- арт. 13962, серія Lumen, Dining chair/ Стілець обідній - 130шт. Торгівельна марка: нема даних Виробник: NORTHERN INTERNATIONAL HOLDING TIANJIN SILK CO., LTD Країна виробництва: Китай; 
Меблі, виготовлені зі сплаву металу, скла та кераміки: -арт. 13963, серія Elle, Round coffee table/ Журналний стіл круглий - 50шт.; - арт. 16102, серія Elle, Coffee table/Журнальний стіл - 50шт.; - арт. 16103, серія Solis, Round coffee table/Журналний стіл круглий - 30шт.; - арт. 13964, серія Solis, Round coffee table/Журналний стіл круглий - 30шт.; - арт. 13965, серія Bliss, Round coffee table/Журналний стіл круглий - 50шт.; - арт. 13966, серія Bliss, Round coffee table/Журналний стіл круглий - 50шт.; - арт. 13967, серія Nox, Round coffee table/Журналний стіл круглий - 50шт. Торгівельна марка: нема даних Виробник: NORTHERN INTERNATIONAL HOLDING TIANJIN SILK CO., LTD Країна виробництва: Китай.
У графі 12 вказаної вище ЕМД задекларовано вартість – 907005,53 грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №25UA500110004416U7 від 02.06.2025 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, серед яких: Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) CMT03042025 від 03.04.2025; Домашній коносамент (House bill of lading) UTRUST25031536 від 26.03.2025; Навантажувальний документ (Bordereau) 463744 від 02.06.2025; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) CMT03042025 від 03.04.2025; Статус особи, яка подає митну декларацію №2; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 463744 від 02.06.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів MC-901 від 01.09.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 2 від 23.09.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода №27/1 від 27.12.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 31 від 03.03.2025; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 35 від 01.04.2025; Договір про надання послуг митного брокера БР-536 від 30.11.2023; Договір (контракт) про перевезення 457811 від 30.05.2025.
При перевірці, митницею було встановлено, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, що виключало можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, на підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599. Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, декларант додатково надіслав лист від 03.06.2025, в якому він повідомив, що подав всі необхідні документи для митного оформлення і додаткові надавати не буде.
За результатом розгляду додатково наданих документів, 03.06.2025 Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA500110/2025/000073/1, відповідно п. 33 якого, підставою для його прийняття є встановлення у, поданих до митного оформлення, документах розбіжностей, а саме:
-Згідно контракту від 01.09.2022 № MC-901 та інвойсу від 03.04.2025 № CMT03042025 оплата за товар здійснюється протягом 180 днів після отримання товару, та можливість оплати частинами. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. Декларування зі відстроченням оплати також призводить до формування податкового кредиту, який не підтверджено оплатою,
- При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. «Дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Приміткам та додатковими положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що стандартне розуміння "умов повної конкуренції" дозволяє стороні не враховувати при розгляді ціни, які включають спеціальні знижки лише для ексклюзивних агентів. Крім того, відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО), ціна продажу оцінюваних товарів є нижчою за ціну товарів з ідентичними та аналогічними характеристиками, які імпортувалися іншими резидентами на митну територію України. При цьому, у поданих до Митниці документах продавця відсутня інформація про надання будь-яких знижок на товари, що не дає можливості упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товарів ґрунтується на дійсній вартості, а тому не може бути визнана митним органом. Враховуючи зазначене, імпортером не дотримані положення умов повної конкуренції при формуванні ціни товару передбачені положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар,
-Поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB XINGANG. На вказаних умовах поставки FOB покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс). На вказаних умовах поставки до обов`язків продавця належить витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно. Також з огляду на маршрут транспортування товару (XINGANG – порт Саїд - Чорноморськ) при умовах поставки FOB XINGANG, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту Саїд, у зв`язку з заміною судна Maersk Cameroun/53S на судно A. Obelix та перевалку контейнеру UACU5600685. Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 02.06.2025 №25UA500110004416U7 та відсутні у поданих документах. При цьому у наданих до митних оформлень морських коносаментах зазначено фразу «Freight collect», яка вказує на те, що вартість фрахту підлягає сплаті вантажоодержувачем по прибуттю вантажу в порт призначення. Зазначене може свідчити про ризик декларування не всіх складових митної вартості товарів відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Таким чином, як вказала у рішенні митниця, декларантом не забезпечено надання митному органу відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 Кодексу достовірних відомостей про визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Крім того, як зазначено також у спірному рішенні митниці, листом від 03.06.2025 декларантом не забезпечено надання додатково витребуваних митним органом документів.
Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару, відмови декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, відповідач у прийнятому рішенні вказав про неможливість застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку із чим за результатом проведеної консультації митну вартість товарів визначено за резервним методом через неможливість застосування попередніх методів, з огляду на відсутність у митниці інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, відсутності інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. 
Відповідно до оскаржуваного рішення, з метою забезпечення повноти оподаткування, було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим. 
Митну вартість товару №1 за ЕМД від 02.06.2025 25UA500110004416U7 скориговано за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r – резервний метод відповідно до статті 64 Кодексу. Визначена мінімальна митна вартість оцінюваного товару ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг у найближчий до митного оформлення час за першим методом за ЕМД від 02.06.2025 № UA100110/25/526039 від 02.06.2025 на рівні 5,027709 дол.США/кг. При цьому, у якості докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості наводимо наступні критерії: заявлений код товару 9403601000 згідно УКТЗЕД, країну походження- Китай, опис товару: Меблі для столових та житлових кімнат, розібрані, виготовлені із дубу, Стіл обідній, на умовах поставки FOB, вагою 3240кг. 
Митну вартість товару №2 за ЕМД від 02.06.2025 25UA500110004416U7 скориговано за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод відповідно до статті 64 Кодексу. Визначена мінімальна митна вартість оцінюваного товару ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг у найближчий до митного оформлення час за основним методом за ЕМД від 12.05.2025 № UA100110/25/525148 на рівні 4,945260 дол. США/кг. При цьому, у якості докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості наводимо наступні критерії: заявлений код товару 9401710000 згідно УКТЗЕД, країну походження- Китай, опис товару - Меблі для сидіння оббиті з металевим каркасом, виготовлені з металу, поліестеру, пінополіуретану та фанери, Стілець обідній, на умовах поставки FOB, вагою 845кг, митне оформлення якого визнано митним органом за основним методом. 
Митну вартість товару №3 за ЕМД від 02.06.2025 25UA500110004416U7 скориговано за другорядним методом визначення митної вартості 2-r - резервний метод відповідно до статті 64 Кодексу. Визначена мінімальна митна вартість оцінюваного товару ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг у найближчий до митного оформлення час за основним методом за ЕМД від 17.03.2025 № UA100380/25/609970 на рівні 5,334097 дол .США/кг. При цьому, у якості докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості наводимо наступні критерії: заявлений код товару 9403208000 згідно УКТЗЕД, країну походження- Китай, опис товару - Меблі, виготовлені зі сплаву металу Журналний стіл круглий, на умовах поставки FOB, вагою 2605кг, митне оформлення якого визнано митним органом за основним методом. 
У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості, Одеською митницею було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2025/000181.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № №25UA500110004489U6 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом у сумі 104 629,77 грн.
Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскаржуваним рішенню й картці відмови, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено в ч. 1, 2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).
При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).
У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).
Відповідно до приписів ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно п.п.1-4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданої митної декларації, розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для митного оформлення товару та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, які містили числові показники ціни товару, подання яких не заперечує й відповідач Одеська митниця, проте вважає, що вони не підтверджують митну вартість імпортованого товару.
Втім, на думку суду такі доводи відповідача є хибними, та спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, для митного оформлення товару, що надійшов позивачу від Компанії CARVELI SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, Польща (Продавець) на виконання зовнішньоекономічного договору №МС-901 від 01.09.2022 р. декларантом позивача надано Одеській митниці митну декларацію (МД) № 25UA500110004416U7 від 02.06.2025 та ряд документів, що підтверджують вид, кількість та ціну поставленого товару. Зокрема, такими документами є: Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №CMT03042025 від 03.04.2025; Домашній коносамент (House bill of lading) UTRUST25031536 від 26.03.2025; Навантажувальний документ (Bordereau) 463744 від 02.06.2025; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) CMT03042025 від 03.04.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №463744 від 02.06.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) MC-901 від 01.09.2022 з додатковими угодами до нього 2 від 23.09.2022, №27/1 від 27.12.2024, № 31 від 03.03.2025, № 35 від 01.04.2025; Договір (контракт) про перевезення 457811 від 30.05.2025, тощо.
Вказані документи є основними документами, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України, містять чіткі числові значення складових вартості поставленого товару, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей.
Зазначена у специфікації сума поставки товарів 20120,00 дол.США відповідає вартості товару згідно інвойсу та відображена декларантом у митній декларації. Окрім того, види і кількість товару зазначені у митній декларації відповідають виду та кількості товару, що зазначений у інвойсі, що дозволяє ідентифікувати товар з метою його митного оформлення.
Суд зауважує, що відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Судом встановлено, що шляхом укладення додатків до Договору поставки специфікацій сторони погодили вид товару, що є предметом поставки, та його ціну, що в наступному і було відображено у митній декларації.
Виходячи із вищенаведених положень МК України, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені зокрема наявністю розбіжностей між окремими документами, наявністю ознак підробки певних документів, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, відсутністю достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тощо.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
З урахуванням вищевикладеного, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.
На думку суду, подані разом із митною декларацією документи були достатніми для ідентифікації товару та давали можливість визначити його митну вартість за основним методом (ціною договору) з метою сплати митних платежів.
Оцінюючи зауваження митниці з приводу неможливості підтвердити задекларовану вартість товарів наданими Товариством документами у зв`язку із наявністю у них розбіжностей суд зазначає таке.
Щодо схеми розрахунків, погодженій сторонами у вигляді відстроченої оплати, що в свою чергу на думку митниці, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ, суд зазначає, що згідно з погодженими сторонами зовнішньоекономічного контракту №МС-901 від 01.09.2022 року, умови оплати кожної поставки вказуються в Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Контракту (п. 5.1). Сторони погодили можливість передоплати (авансів) до кожної поставки та можливість наявності двох видів Додаткових угод до кожної поставки: додаткової угоди про аванс та додаткової угоди про умови поставки товару.
До Контракту №МС-901 було оформлено Додаткову угоду №35 від 01.04.2025 року, згідно якої сторони домовились, що продавець виробляє і постачає, а покупець отримує товар (столи обідні, стільці обідні, столи обідні з підлокітниками) на загальну суму 20120,00 дол. США. Пунктом 3 вищевказаної Додаткової угоди було зазначено про оплату протягом 180 днів після отримання товару Покупцем. Можлива оплата частинами.
Аналогічні відомості про умови оплати були зазначені в комерційному інвойсі №CMT03042025 від 03.04.2025 року.
На думку суду, підприємством до митного органу та суду були надана первинна документація, що підтверджує сторонами Контракту №МС-901 погодження процедури оплати за поставку товару, а саме - Контракт №МС-901 від 01.09.2022 року, Додаткова угода №35 від 01.04.2025 року та комерційний інвойс № CMT03042025 від 03.04.2025 року. Сама вартість товару, що закріплена у вищевказаних документах, була вказана й у митній декларації, та розбіжностей вказана документація в частині ціни товару не містить.
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України при укладенні договору, сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством. Це положення закріплює один з найважливіших принципів договірного регулювання суспільних відносин - принцип свободи договору.
Згідно ст.6 Закону України «Про Зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.
За ст.8 Закону України «Про Зовнішньоекономічну діяльність» держава та її органи не мають права безпосередньо втручатися в зовнішньоекономічну діяльність суб`єктів цієї діяльності, за винятком випадків, коли таке втручання здійснюється згідно з цим та іншими законами України.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про Зовнішньоекономічну діяльність» всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право, зокрема, самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.
Аналізуючи вищевказані приписи суд доходить висновку, що чинне законодавство не містить заборони щодо відстрочення оплати за товар при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності (протягом певного часу після отримання товару покупцем).
Крім того, митним органом під час розгляду справи не було надано жодного доказу на підтвердження наявності додаткових умов та домовленостей між позивачем та компанією «CARVELI SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA» при поставці товару, погодженого за комерційним інвойсом №CMT03042025 від 03.04.2025.
Суд також зазначає, що Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 року у справі №420/1709/19 дійшов правового висновку, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. У розумінні статті 53 МК України банківські платіжні документи можуть підтверджувати митну вартість товарів лише в тому випадку, якщо на момент митного оформлення товару декларантом оплачено рахунок за такий товар; відсутність в поданих декларантом документах відомостей щодо термінів оплати, не підтверджує неможливість визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості; дана обставина сама по собі не є доказом, що обґрунтовує митну вартість товару; тобто, строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару.
У постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №815/329/17 було зазначено, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
З огляду на викладене вище, поза розумним сумнівом, позивачем до митного оформлення товару були надані всі необхідні докази на підтвердження заявленої ціни імпортованого товару.
Щодо посилань митного органу на те, що до митного оформлення не було надано всіх необхідних доказів на підтвердження витрат на транспортування товару, суд зазначає наступне.
Як вже було встановлено судом вище, за п.3.1 Контракту №МС-901 умови окремих поставок можуть бути змінені за згодою обох Сторін і повинні бути зазначенні в Додаткової угоді, яка є невід`ємною частиною цього Контракту.
За п.2 Додаткової угоди від 01.04.2025 року продавець зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FOB XINGANG, Китай до 30.06.2025 року.
Аналогічні відомості про умови поставки товару були зазначені в комерційному інвойсі № CMT03042025 від 03.04.2025.
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 року у справі №804/16553/14 дійшов висновку, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Суд з цього приводу також враховує, що підприємством для митного оформлення товару на підтвердження витрат на транспортування товару також надавалась довідка ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» №463744 від 02.06.2025 про транспортні витрати, згідно якої вартість перевезення вантажу в контейнері UACU5600685 за маршрутом port Xingang (China) – порт Чорноморськ (Україна) складає: морське перевезення вантажу за межами державного кордону України – 71500 грн 40 коп. Страхування вантажу не проводилось. 
Щодо не включення до митної вартості витрат пов`язаних з навантаженням товару на борт судно, перевалку перевантаження та обробки товару в порту Саїд, у зв`язку з заміною судна Maersk Cameroun/53S на судно A.Obelix та перевалку контейнеру UACU5600685, фрахту, суд звертає увагу, що в ході консультацій щодо правильності визначення позивачем митної вартості на задекларований товар, про такі невідповідності митницею не зазначалось, відтак спростовані такі Товариством не могли бути під час розгляду питання щодо митного оформлення товару.
Крім того, відповідно до п. 3.1 Контракту №МС-901 від 01.09.2022 року Товар поставляється на умовах EXW Бидгощ, Польща, згідно Інкотермс 2010.
Умови окремих поставок можуть бути змінені за згодою обох Сторін і повинні бути зазначенні в Додаткової угоді, яка є невід`ємною частиною цього Контракту.
Відповідно до п.2 Додаткової угоди №35 від01.04.2025 Продавець зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FOB XINGANG, Китай до 30.06.2025 року. Датою поставки вважається дата передачі товару Перевізнику, залученого Покупцем та зазначається в коносаменті.
Умови FOB (FREE ON BOARD) відповідно до правил «Інкотермс 2010», включають до обов`язків покупця укладення договору перевезення товару від названого порту відвантаження за власний рахунок.
За вказаного, як свідчать матеріали справи, перевезення вантажу відповідно до Договору №457811 Про транспортне обслуговування від 30.05.2025 здійснювалося ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ».
На підтвердження розміру витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України позивачем до митної декларації №25UA500110004416U7 від 02.06.2025 була надана довідка про транспортні витрати вих.№ 463744 від 02.06.2025 року, якою визначено, що вартість міжнародного морського перевезення вантажу в контейнері UACU5600685 складає 71500 грн. 40коп.
Таким чином, позивачем належним чином підтверджено розмір витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, що включені до митної вартості товару, визначеної в п.12 митної декларації (907005,53 грн).
Оцінюючи твердження митниці про ненадання документів про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговуванню, суд звертає увагу, що пунктом 4.1 Договору №457811 Про транспортно-експедиторське обслуговування від 30.05.2025 р. передбачено, що оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом на підставі та відповідно до рахунку Експедитора, у повному обсязі протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту судна в порту призначення, при обов`язковій наявності у Експедитора в обробці/заставі вантажу Клієнта. При не оплаті рахунку Експедитора у встановлений в цьому пункті строк, вартість послуг (ціна в рахунку) може підлягати зміні Експедитором. Відповідний Договір №457811 Про транспортно-експедиторське обслуговування від 30.05.2025 р. позивачем було надано відповідачу до митного оформлення. 
Однак, відповідачем дані відомості при прийнятті оскаржуваного Рішення враховано не було. 
Також на думку є безпідставними і твердження відповідача про ненадання позивачем банківського платіжного документу на підтвердження сплати фрахту, оскільки, як вбачається з інформації, зазначеної в коносаменті від 26.03.2025 року №UTRUST25031536 - «Freight collect», тобто фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем. При цьому, вартість фрахту визначено у наданій відповідачу довідці про транспортні витрати вих.463744 від 02.06.2025 року, відповідно до умов договору №457811 Про транспортно-експедиторське обслуговування від 30.05.2025 р., оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом на підставі та відповідно до рахунку Експедитора, у повному обсязі протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту судна в порту призначення.
Враховуючи вищевказані обставини суд доходить висновку, що надані декларантом митному органу документи містять необхідні відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів згідно із положеннями ч.2 ст.53 МК України для визначення вартості імпортованого товару.
На думку суду, наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, до митного органу декларантом подано всі наявні та необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом.
Окрім того, у ч.3 ст.53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У спірному ж випадку, митний орган не обґрунтував підстав для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей, а ті, на які вказав відповідач, поза розумним сумнівом, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.
Також суд зауважує, що відповідач ні у оскаржуваному рішенні ні у відзиві не посилається на невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, що свідчить про те, що для митного оформлення фактично були надані товари, які за описом відповідали тим товарам, що зазначені у супровідних документах.
У розглядуваному випадку, позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митною декларацією документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.
Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Також суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є не обґрунтованим в частині наявності підстав для застосування другорядного методу резервного для визначення митної вартості товару.
Відповідно до ч.1 чт.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Всупереч вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та ст. 55 МК України, рішення не містить пояснень щодо зроблених коригувань на комерційні умови, на обсяги партії ідентичних або подібних, виробника тощо. 
При цьому, суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду в аналогічних спірних правовідносинах, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу ( постанови від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).
Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом. Адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Суд наголошує, що критерій прийняття обґрунтованого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.
На думку суду рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500110/2025/000073/1 від 03.06.2025 не відповідає критеріям обґрунтованості.
Підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, суд приходить висновку, що позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, його вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч.2 ст.53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу резервного. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, за наслідком розгляду справи суд приходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, ним не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Усе викладене вище у сукупності свідчить на користь обґрунтованості заявлених ТОВ «Мебельтрейд» позовних вимог про визнати протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500110/2025/000073/1 від 03.06.2025, а відтак і про наявність підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору.
Судом встановлено, що за подання цього позову Товариство позивача сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією.
У відповідності до приписів пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем встановлена ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028 грн.
Водночас, за приписами ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Виходячи з викладеного, оскільки позовну заяву подано за допомогою підсистеми «Електронний суд», то позивачу за звернення до суду з даною позовної заявою належало сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Отже, фактично, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі (3028,00грн).
Відтак, з огляду на прийняття рішення про задоволення вимог Товариства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000073/1 від 03.06.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд», код ЄДРПОУ 37679543, адреса: вул.Пушкінська, 72, м.Одеса, 65000.
Відповідач: Одеська митниця, код ЄДРПОУ 44005631, адреса: вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, м.Одеса, 65078.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА