ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4740/24	
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.
розглянувши справу №916/4740/24
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 25, літ. Б, офіс 5; код ЄДРПОУ 41427817)
До відповідача: Державного підприємства “Херсонський морський торговельний порт” (73000, м. Херсон, вул. Ушакова, 4; код ЄДРПОУ 01125695)
За участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" (73000, Херсонська обл., місто Херсон, вул. Пестеля, будинок 5; ЄДРПОУ 05396638), Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 25; ЄДРПОУ 00100227)
За участі третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсонський порт” (73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3; код ЄДРПОУ 43569693)
Про стягнення 1934809,92 грн.

Представники:
Від позивача: Невствуєв Л. Б., за довіреністю
Від відповідача: Колесник Ю.В., за довіреністю
Від третіх осіб: від АТ "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" - не з`явився
від Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО", не з`явився; 
від ТОВ “Херсонський порт”: Бондаренко І. О. , за довіреністю

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства “Херсонський морський торговельний порт” про стягнення заборгованості у розмірі 1934809,92 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2024р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4740/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "25" листопада 2024 р. о 10:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. 
Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 25.11.2024р. о 10:00.
11.11.2024р. до суду відповідачем надано відзив.
18.11.2024р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просив суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" та Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО".
25.11.2024р. підготовче засідання не відбулося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2024р. підготовче засідання у справі №916/4740/24 призначено на "16" грудня 2024 р. об 11:40. Викликано представників учасників справи у засідання, призначене на 16.12.2024р. об 11:40.
06.12.2024р. до суду Державним підприємством “Херсонський морський торговельний порт” надано клопотання, відповідно до якого відповідач просив суд залучити до розгляду справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “ХЕРСОНСЬКИЙ ПОРТ”.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2024р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” від 18.11.2024р. задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО". Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО". Клопотання Державного підприємства “Херсонський морський торговельний порт” від 06.12.2024р. задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Херсонський порт”. Зобов`язано позивача направити на адресу залучених третіх осіб позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду. Запропоновано залученим третім особам, відповідно до ст. 168 ГПК України надати пояснення щодо позову, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відкладено підготовче засідання на "27" січня 2025 р. о 10:30. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 27.01.2025р. о 10:30.
06.01.2025р. до суду представником Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" надано пояснення щодо позову.
27.01.2025р. до суду представником Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" надано клопотання про розгляд справи без його участі. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.01.2025р. закрито підготовче провадження по справі №916/4740/24. Призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "17" лютого 2025 р. об 11:30. Резервна дата 24.02.2025р. о 12:45. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 17.02.2025р. об 11:30.
17.02.2026р. до суду відповідачем надано додаткові пояснення у справі з клопотанням про зменшення правничої допомоги у справі. 
24.02.2025р. судом було оголошено перерву у розгляді справи по суті до 12.03.2025р. о 14:00, із викликом учасників справи у судове засідання. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2025р. повідомлено третіх осіб: Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" та Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" про судове засідання, яке відбудеться "12" березня 2025 р. о 14:00. Визнано явку представника Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" в судове засідання 12.03.2025р. о 14:00 - обов`язковою. Запропоновано Акціонерному товариству "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" відповідно до ст.168 ГПК України надати пояснення щодо позову.
12.03.2025р. до суду представником Акціонерному товариству "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" надано пояснення.
12.03.2025р. судове засідання перервалося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2025р. судове засідання у справі №916/4740/24 призначено на "26" березня 2025 р. о 12:00. Запропоновати учасникам справи викласти свою позицію письмово, у вигляді пояснень по суті позовної заяви, з урахуванням пояснень, наданих з боку Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" 12.03.2025р. Викликано представників учасників справи у засідання, призначене на 26.03.2025р. о 12:00.
26.03.2025р. судом було оголошено перерву у розгляді справи по суті до 07.04.2025р. об 11:00, із викликом учасників справи у судове засідання. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2025р. повідомлено Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" про судове засідання, яке відбудеться "07" квітня 2025 р. об 11:00.
07.04.2025р. до суду представником відповідача надано додаткові пояснення.
07.04.2025р. судом було оголошено перерву у розгляді справи по суті до 11.04.2025р. о 10:30, із викликом учасників справи у судове засідання.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2025р. повідомлено Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" та Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" про судове засідання, яке відбудеться "11" квітня 2025 р. о 10:30. 
09.04.2025р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю “Херсонський порт” надано пояснення. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2025р. клопотання Державного підприємства “Херсонський морський торговельний порт” від 27.02.2025р. в частині повернення розгляду справи №916/4740/24 на стадію підготовчого провадження та зупинення розгляд справи №916/4740/24 задоволено. Повернуто до стадії підготовчого провадження у справі №916/4740/24. Зупинено провадження у справі №916/4740/24 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2025р. поновлено провадження у справі №916/4740/24. Зупинено провадження у справі №916/4740/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.
17.02.2026р. до суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” надано клопотання про поновлення провадження у даній справі. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2026р. поновлено провадження у справі №916/4740/24. Підготовче засідання у справі призначено на "02" березня 2026 р. о 11:45. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 02.03.2026р. о 11:45.
27.02.2026р. відповідачем надано пояснення.
27.02.2026р. до суду надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляду справи. 
На задоволення клопотання представника відповідача, 02.03.2026р. судом, без оформлення окремого документа, було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 23.03.2026р. о 12:00, із викликом учасників справи в судове засідання. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2026р. повідомлено відповідача: Державне підприємство “Херсонський морський торговельний порт” та третіх осіб: Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО", Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" про підготовче засідання, яке відбудеться "23" березня 2026 р. о 12:00. 
23.03.2026р. судом, без оформлення окремого документа, було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 квітня 2026р. о 12:30, із викликом учасників справи у судове засідання.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2026р. повідомлено Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" та Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" про судове засідання по розгляду справи по суті, яке відбудеться "20" квітня 2026 р. о 12:30. Резервна дата 27.04.2026р. о 12:30. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 20.04.2026р. о 12:30.
27.04.2026р. судове засідання перервалося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2026р. судове засідання по розгляду справи №916/4740/24 по суті призначено на "06" травня 2026 р. о 13:00. Викликано представників учасників справи у засідання, призначене на 06.05.2026р. о 13:00.
06.05.2026р. судом було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 01.06.2026р. о 12:20, із викликом учасників справи в судове засідання. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.05.2026р. повідомлено Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" та Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" про судове засідання, яке відбудеться "01" червня 2026 р. о 12:20. Резервна дата 08.06.2026р. о 12:00.
28.05.2026р. до суду представником відповідача надано клопотання, відповідно до якого він просив суд повернути розгляд справи №916/4740/24 на стадію підготовчого провадження та зупинити розгляд справи №916/4740/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №916/1218/23 в касаційному провадженні, яке у судовому засіданні 17.06.2026р. було залишено судом без задоволення, за відсутності підстав задля зупинення провадження до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №916/1218/23.
08.06.2026р. судове засідання не відбулося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.06.2026р. судове засідання у справі №916/4740/24 призначено на "17" червня 2026 р. о 09:30. Викликано представників учасників справи у засідання, призначене на 17.06.2026р. о 09:30.
У судовому засіданні 17.06.2026 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 24.06.2026 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсонський порт”, суд встановив.
В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” та Державним підприємством “Херсонський морський торговельний порт” 21.12.2021р. було укладено Договір №14Т про постачання електричної енергії споживачу (надалі Договір). 
У відповідності до умов зазначеного Договору, позивач зобов`язувався поставити відповідачу електричну енергію, а відповідач зобов`язувався оплатити її на умовах цього Договору. 
Як вказує позивач, він добросовісно та в повному обсязі виконував умови договору в частині постачання відповідачу електричної енергії. Поряд з цим, відповідач не оплатив спожиту електричну енергію.
За посиланням позивача, в період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. на об`єкти відповідача було поставлено електричну енергію обсягом 481296,000 кВт/год на загальну суму 1934809,92 грн з ПДВ.
Як вказує суду позивач, він надав відповідачу два примірника Акта №УГР00000779 прийому-передачі електричної енергії від 28.02.2022р., однак, відповідач не оплатив спожитий обсяг електричної енергії, поставленій позивачем у вказаний період. Також, відповідач не повернув позивачу підписаний та погоджений його екземпляр вищезазначеного Актів прийому-передачі електричної енергії.
Таким чином, на думку позивача, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1934809,92 грн. за лютий 2022р. 
Позивач, 08.10.2024р. цінним листом з описом направив на адресу відповідача Претензію №181-Ю1 від 08.10.2024р., разом з вказаною претензією на адресу відповідача повторно були направлені Акти прийому-передачі електричної енергії №УГР00000779 від 28.02.2022р.
За переконанням позивача, оскільки вказані вище Акти приймання передачі електричної енергії не були повернуті позивачу, а заперечень щодо їх змісту від відповідача не надходило, він вважає, що вказані акти погоджені та підписані відповідачем.
Відповідно до п.5.5. Договору, остаточний розрахунок по оплаті фактично спожитої електричної енергії здійснюється протягом 30 банківських днів з дня отримання акту приймання-передачі електричної енергії.
Водночас відповідно до п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. Розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Як зазначає позивач, відповідачем взяті на себе фінансові зобов`язання не виконані. строк оплати за спожиту електричну енергію у період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. настав.
За твердженнями позивача, відповідно до Звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс”, підготовленого та наданого Акціонерним товариством "Херсонобленерго", на об`єкти відповідача було поставлено саме 481296,000 кВт/год., що була поставлена саме позивачем, факт споживання відповідачем електричної енергії в зазначеному позивачем обсягах та період, підтверджується Оператором системи розподілу електричної енергії - Акціонерним товариством "Херсонобленерго".
За поясненнями позивача, лише постачальником послуг комерційного обліку в яким в цій справі є Акціонерне товариство "Херсонобленерго" здійснюється комерційний облік відпущеної та спожитої електричної енергії у певний проміжок часу з метою її подальшого використання для здійснення розрахунків між постачальником та споживачем, саме тому, Звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника складений Акціонерним товариством "Херсонобленерго", а також відповідь Акціонерного товариства “Херсонобленерго” №01 009454 від 05.09.2024р. на Адвокатський запит №40/24 від 03.09.2024р. є визначальним та ключовим доказом який підтверджує передані обсяги електричної енергії на об`єкти відповідача в спірному періоді в заявленому позивачем обсягу.
Надаючи відзив, відповідачем було зазначено суду, що згідно Наказу № 309 від 22.12.2022р. «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Херсонська міська територіальна громада: в період з 01.03.2022р. по 11.11.2022р. територія тимчасовій окупації; в період з 11.11.2022 по 01.05.2023 року територія можливих бойових дій; в період з 01.05.2023 по сьогоднішній день – територія активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Водночас, підприємство в період з 01.03.2022р. по 11.11.2022 року було захоплено російськими загарбниками, тому будь-яких листів навіть теоретично не можливо було направити.
Як вказує відповідач, 22.10.2024р. Державне підприємство «Херсонський морський торговельний порт» отримало проект акту приймання-передачі електричної енергії №УГР00000779 від 28.02.2022 року, на підставі якого позивачем було виставлено в період з 01.02.2022 по 28.02.2022 року споживання 481296 кВт*год. на загальну суму 1934809,92грн., що підтверджується трекінгом Укрпошта 0504067577416.
За поясненнями відповідача, він не погоджувався з цим актом, тому 25.10.2024р. надав мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі електричної енергії №УГР00000779 від 28.02.2022 року та повернув його без погодження позивачу з листом №18-23/75 від 23.10.2024 року, проте, не дочекавшись відповіді на лист, яким було направлено акт № УГР00000779 від 28.02.2022р. на погодження, позивач звернувся з відповідним позовом 24.10.2024р. 
Відповідачем надавались пояснення щодо відсутності доказів споживання Державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» електричної енергії в період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р.
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю “Херсонський порт” надано пояснення щодо позову та зазначено суду, що на території місцезнаходження об`єктів відповідача, до яких в рамках Договору постачалась електрична енергія, оператором системи розподілу електричної енергії та постачальником послуг комерційного обліку є Акціонерне товариство "Херсонобленерго". Лише постачальником послуг комерційного обліку в яким в цій справі є Акціонерне товариство "Херсонобленерго" здійснюється комерційний облік відпущеної та спожитої електричної енергії у певний проміжок часу з метою її подальшого використання для здійснення розрахунків між постачальником та споживачем.
Третьою особою було зазначено суду, що з 23.12.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонський порт» стало правонаступником відповідача в межах певного об`єму кредиторської заборгованості, а не лише за договорами в цілому (взагалі), визначеними в актах приймання-передачі, що підписуються між сторонами Концесійного договору.
Договір від 21.12.2021 № 14Т «Про постачання електричної енергії споживачу», на підставі якого виникла спірна заборгованість, за актами приймання-передачі не передався, а спірна заборгованість виникла вже після підписання цих актів , а отже не входить до періоду кредиторської заборгованості, що передається на Товариству з обмеженою відповідальністю «Херсонський порт» в порядку правонаступництва.
Представником Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" надано пояснення та заначено суду, що відмова відповідача оплатити спожиту електричну енергію, є безпідставною, та такою що порушує умови договору, до позовної заяви надано акт приймання – передачі електричної енергії яким засвідчено передачу на підставі приладів обліку. електричну енергію за лютий 2022 року в обсягу 481, 296000МВт*год, також, відповідно до відповіді Акціонерного товариства "Херсонобленерго" №01/009454 від 05.09.2024р. відповідачем у період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року було спожито 481 296,00 кВт/год електричної енергії.
Надаючи додаткові пояснення у справі з клопотанням про зменшення правничої допомоги у справі, відповідачем було зазначено суду, що і акт приймання передачі електричної енергії за лютий 2022р. є непогодженим в зв`язку з ігноруванням листа позивачем, порядок погодження акту передачі електричної енергії по договору № 14Т від 21.12.2021 року не завершений, а тому підстави для оплати , відповідно до п. 5.5 Договору не виникли, також, за доводами відповідача, територія Херсонського морського порту 24.02.2022р. була захоплена окупантами, тому споживання електричної енергії не здійснювалось відповідачем. 
Також, відповідачем були надані пояснення з приводу відсутності належних доказів отримання ним електричної енергії в лютому 2022р. 
За поясненнями Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО", при визначені обсягів розподіленої (спожитої) електричної енергії керуються чинним законодавством України та дотримуються вимог Договору на розподіл електричної енергії, Кодексу комерційного обліку, Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Третьою особою було зазначено суду, що між Акціонерним товариством «Херсонобленерго» та Державним підприємством “Херсонський морський торговельний порт” було укладено договори про розподіл е/е №37518888 та №37522635 та обсяг спожитої е/е у лютому 2022 року складав – 481296 кВт/год.
Надаючи додаткові пояснення, відповідачем було зазначено суду, що роздруківки щодо споживання державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» по договору № 37518888 період розрахунку з 202202 по 202202 та по договору №37522635 період розрахунку з 202202 по 202202, на загальну кількість: 481296 кВт*год, неналежними доказами, адже містять відомості, які внесені туди в незрозумілий спосіб, час, обставин та невстановленими особами, з великою ймовірністю, після звітного періоду, тобто з 01 березня 2022 року, в період окупації Скадовської територіальної громади та Херсонської міської територіальної громади, тому такі відомості є нікчемними, а доказ споживання електричної енергії Відповідачем, який міститься у справі, як неналежний.
Крім того, відповідачем було зазначено, що по наданій копії роздруківки «комерційного обліку» вбачається, що в кількість начеб то спожитої електроенергії відповідача у лютому 2022 року з 01.02.2022р. по 28.02.2022р., включено, у тому числі: втрати мінус Рибохорона – 231 кВт, Дольова – 12643 кВт будівлі та споруди (Затон) ТП-345 ввод 2 – 67962 кВт. 
За доводами відповідача, об`єкти, що є предметом спору втрати мінус Рибохорона – та Дольова перебувають на окупованій території з 24.02.2022р.
Також, відповідачем зазначено суду, що посилання на те, що будівлі та споруди (Затон) ТП-345 ввод 2 та Будівлі та споруди (Затон) ТП-345 ввод 1 знаходиться на окупованій території відповідає дійсності, але те що адреса - «Херсон», вул.. Лівобережжя, б. не відповідає дійсності. Місто Херсон розташовано на правому березі Дніпра і об`єкти , які знаходяться на лівому березі Дніпра будівлі та споруди (Затон) ТП-345 ввод 2 та Будівлі та споруди (Затон) ТП-345 ввод 1 не відносяться до міста Херсона, водночас лівий берег Дніпра знаходиться в окупації, що підтверджено у відповідних даних АТ «Херсонобленерго».
Товариством з обмеженою відповідальністю “Херсонський порт” надано пояснення та зазначено суду, що воно не має будь-яких зобов`язань перед позивачем, в тому числі й стосовно предмета спору.
27.02.2026р. відповідачем надано пояснення та зазначено суду, що загальновідомим фактом є перебування Скадовського району Херсонської області з 24.02.2022 року – до теперішнього часу і м. Херсона під окупацією рф з 01.03.2022 р. по 11.11.2022 р., а згідно відомостей, що містяться у наказі Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 р. № 376.
03.10.2025 р. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №908/1162/23 розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 р. надав актуальний правовий висновок щодо правозастосування, серед іншого, ст. ст. 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначила про заборону передачі електроенергії на ТОТ та зазначила «підставою для відмови в позову у цій справі, враховуючи положення статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є заборона передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні».
За твердженнями відповідача, всі підписані позивачем в односторонньому порядку докази постачання електроенергії у лютому 2022 році є нікчемними правочинами, що не мають жодних правових наслідків (крім пов`язаних з їх недійсністю), тому не є належними та допустимими доказами в розумінні.

Суд, розглянувши усі подані під час розгляду справи докази, заслухавши пояснення представників учасників справи за час розгляду справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів”, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” направлено на стягнення з Державного підприємства “Херсонський морський торговельний порт” заборгованості у розмірі 1934809,92 грн. за поставлену електричну енергію обсягом 481 296,000 кВт/год за період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. на об`єкти відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як з`ясовано судом, правовідносини між Державним підприємством “Херсонський морський торговельний порт”, як Споживачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс”, як Постачальником, виникли на підставі укладеного між ними 21.12.2021р. Договору №14Т про постачання електричної енергії споживачу.
Додатком № 2 до Договору №14Т про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2021р. сторонами узгоджено місяця поставки, ЕІС-коди точок комерційного обліку електричної енергії та визначено, що
1.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z5100044464650
2.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9166299693377
3.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9876252772444
4.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z7818063110550
5.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z0743392825575
6.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z7222085675569
7.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9437672363777
8.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z5999923594834
9.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, вул. Потьомкінська, 1 ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z4965489177184
10.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, проспект Ушакова, 4, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z6305963311599
11.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, проспект Ушакова, 4, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z2888827259459
12.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, проспект Ушакова, 4, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z8362090350599
13.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, Затон №1 б/нЗатон №2 б/н, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9839862385092
14.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», м. Херсон, Затон №1 б/нЗатон №2 б/н, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z2559918418513
15.Будівлі та споруди ДП «ХМТП», Херсонська обл., Глопристанський р-н, с.Винаградне, вул. Шабська, 53, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z3960504708516.
Матеріали справи містять Акт №УГР00000779 приймання-передачі електричної енергії від 28.02.2022р., підписаний з боку позивача, на суму 1934809,92 грн., та за яким визначено, що обсяг кВт/год за лютий 2022р. становить 481296,00.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд зазначає, що наявність укладеного між сторонами справи Договору №14Т про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2021р., з додатками свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Також суд зазначає, що предметом розгляду даного спору є стягнення з відповідача суми основної заборгованості згідно з ч.ч.1,2 ст. ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
Оскільки положеннями цієї статті не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову. 
При цьому, на підставі ч.4 ст. 236 ГПК України, господарським судом враховується висновок щодо застосування норм права, який викладений у Постанові Верховного Суду від 16.06.2020р. у справі №910/10958/19). 
Відповідно до п. 5.5 Договору, оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дня отримання Актів купівлі-продажу електричної енергії за електричну енергію спожитку в розрахунковому періоді та надання Постачальником оригіналів рахунків.
Судом приймається до уваги, що матеріали справи не містять доказів скерування відповідного Акту №УГР00000779 приймання-передачі електричної енергії від 28.02.2022р. на адресу відповідача одразу після його оформлення позивачем, поряд з цим судом приймається до уваги пред`явлення позивачем позову до суду, як вчинення кредитором дій з пред`явлення вимоги.
Стосовно визначення обсягу споживання електричної енергії споживачем, з урахуванням доводів та заперечень, що були надані відповідачем, суд зазначає таке. 
Відповідно до п.2.1.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, Комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується Адміністратором комерційного обліку та здійснюється Постачальником послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про ринок електричної енергії”, постачальник послуг комерційного обліку - суб`єкт господарювання, який надає послуги комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до вимог цього Закону.
Згідно зі ст.46 Закону України “Про ринок електричної енергії”, оператор системи розподілу зокрема забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії». учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.
За наявними в матеріалах справи доказами судом з`ясовано, що на території місцезнаходження об`єктів Державного підприємства “Херсонський морський торговельний порт”, на які на виконання умов Договору постачалась електрична енергія, оператором системи розподілу електричної енергії та постачальником послуг комерційного обліку є Акціонерне товариство "Херсонобленерго". 
Оператором системи розподілу електричної енергії – Акціонерним товариством "Херсонобленерго" надано докази на підтвердження обсяг електричної енергії, що була поставлена позивачем у лютому 2022р.
З наданих з боку Акціонерним товариством "Херсонобленерго" доказів вбачається споживання відповідачем електричної енергії, а саме:
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z2559918418513: 67962 кВт/год;
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z1534128065492: 363472 кВт/год;
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z7818063110550: 7735 кВт/год;
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z5100044464650: 9409 кВт/год;
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9166299693377: 15842 кВт/год;
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9876252772444: 4002 кВт/год;
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9488021624685: 231 кВт/год;
-ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z8879993655165: 12643 кВт/год.(а.с. 242, 243, т.2).
За час розгляду справи, Акціонерним товариством "Херсонобленерго" додатково було надано перелік точок споживача з ЄІС-кодами та місцем їх розташування (а.с. 24, т.3), та судом з`ясовано, що ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9488021624685: 231 кВт/год та ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z8879993655165: 12643 кВт/год. мають адресу розташування – Херсонська область, Голопристанський район, село Виноградне, вул. Шабська.
Також, судом з`ясовано, що ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z1534128065492: 363472 кВт/год – будівлі та споруди ТП-202 – 1 (-город) має адресу м. Херсон, проспект Ушакова, 4, та належить відповідачу, за відомостями, що були надані суду з боку Акціонерного товариства "Херсонобленерго".
Крім того, за відомостями, що надано Акціонерним товариством "Херсонобленерго", сдуом з`ясовано, що ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z2559918418513: 67962 кВт/год. має адресу м. Херсон, вул. Лівоберіжжя та має примітку, що це окупована територія. 
Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої електричної енергії.
Кодекс комерційного обліку електричної енергії, затверджений Постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 311 та визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії.
Відповідно до п.2.1.1 Кодексу комерційного обліку, комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується Адміністратором комерційного обліку та здійснюється Постачальником послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.
Відповідно до ст. 72 Закону України “Про ринок електричної енергії”, облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку.
При цьому ст. 74. Закону України “Про ринок електричної енергії” визначає організаційну основу комерційного обліку на ринку електричної енергії Комерційний облік на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог цього Закону, кодексу комерційного обліку та правил ринку. Метою організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії є надання учасникам ринку повної та достовірної інформації про обсяги виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, імпортованої та експортованої, а також спожитої електричної енергії у певний проміжок часу з метою її подальшого використання для здійснення розрахунків між учасниками ринку.
Отже, з наданої Акціонерним товариством "Херсонобленерго" інформації судом з`ясовано, що постачання ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z2559918418513: 67962 кВт/год – це окупована територія, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z1534128065492: 363472 кВт/год, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z7818063110550: 7735 кВт/год, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z5100044464650: 9409 кВт/год, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9166299693377: 15842 кВт/год, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9876252772444: 4002 кВт/год – маються місце розташування м. Херсон та ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9488021624685: 231 кВт/год, а також ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z8879993655165: 12643 кВт/год – мають адресу Херсонська область, Голопристанський район, село Виноградне, вул. Шабська.
Отже, з урахуванням наведеного та зазначеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судом з`ясовано, що на користь відповідача позивача у період лютий 2022р. було поставлено електричну енергію у розмірі 1934809,92 грн. обсягом 481296,000 кВт/год.
Стосовно зобов`язань з оплати вартості електричної енергії, поставленої на підставі Договору №14Т про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2021р. у лютому місяці 2022 року, суд зазначає наступне.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в межах розгляду справи №908/1162/23 досліджувала питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1364 від 06.12.2022 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (№1207-VII), для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №908/1162/23, зокрема, виснувала, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану" №2764-ІХ від 16.11.2022 частину третю статті 1 вказаного Закону №1207-VII було викладено у редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Чинна редакція цієї норми (відповідно до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" №3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
З 07.05.2022 ні пункт 7 частини першої статті 11, ні пункт 1 частини третьої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України – РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до регулювання, запровадженого Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" №2217-ІХ від 21.04.2022, правовий статус тимчасово окупованої території РФ у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема, і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
З огляду на викладене, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, про поширення положень статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Відтак Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі №908/1162/23 про відмову у задоволенні позову, зазначила про те, що підставою для такої відмови, враховуючи положення статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", є заборона передачі енергоносіїв відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у відповідному судовому провадженні.
Суд, в силу положень частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, враховує зазначені вище висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, оскільки правовідносини у даній справі та у справі №908/1162/23 є подібними за змістовим критерієм.
Згідно до Згідно з наказом Міністерства з реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Скадовський район з 24.02.2022 року перебуває в тимчасовій окупації. 
Отже, вул. Шабська, в селі Виноградне, Голопристанського району, Херсонської області є окупованою з 24.02.2022 року, тому позовні вимоги охоплюються періодом тимчасової окупації. 
Також судом прийнято до уваги відомості, що були надані Акціонерним товариством "Херсонобленерго", за якими з`ясовано, що ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z2559918418513 знаходяться на лівому березі Херсонщини та є окупованими.
Згідно зі статтею 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Отже, позивач не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання електричної енергії відповідачу на тимчасово окуповану територію після 24 лютого 2022р., тобто не повинен був здійснювати постачання електричної енергії за точками обліку, які розташовані на окупованій території ІС-код точки комерційного обліку – 62Z2559918418513: 67962 кВт/год, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9488021624685: 231 кВт/год, а також ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z8879993655165: 12643 кВт/год, які мають адресу Херсонська область, Голопристанський район, село Виноградне, вул. Шабська.
Правові висновки, викладені об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №908/1162/23, свідчать про необхідність урахування спеціального правового режиму тимчасово окупованої території при оцінці правових наслідків господарських правовідносин, що виникли у відповідний період.
Приймаючи до уваги встановлені обставини судом, відмовляється у задоволенні позову про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію за точками комерційного обліку – ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z2559918418513, ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z9488021624685 та ЕІС-код точки комерційного обліку – 62Z8879993655165, постачання за якими здійснювалось на тимчасово окуповану територію.
Згідно розділу ІІ Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 „Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією” Херсонська міська територіальна громада перебувала в окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022. 
Отже, позивачем правомірно було здійснено постачання електричної енергії відповідачу за ЕІС-код точками комерційного обліку – 62Z1534128065492 у обсязі 363472 кВт/год; 62Z7818063110550 у обсязі 7735 кВт/год; 62Z5100044464650 у обсязі 9409 кВт/год; 62Z9166299693377 у обсязі 15842 кВт/год та 62Z9876252772444 у обсязі 4002 кВт/год, що загалом становить – 400460 та грошову суму у розмірі 1609849,20 грн., із врахуванням п.5.1.1. Договору, за яким визначено, що ціна за 1 кВт/год, з ПДВ становить – 4,02 грн. 
Крім того, на спростування доводів суд зазначає, що з 23.12.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонський порт» стало правонаступником відповідача в межах певного об`єму кредиторської заборгованості, а не лише за договорами в цілому (взагалі), визначеними в актах приймання-передачі, що підписуються між сторонами Концесійного договору та Договір від 21.12.2021 № 14Т про постачання електричної енергії споживачу, на підставі якого виникла спірна заборгованість, за актами приймання-передачі не передався, а спірна заборгованість виникла вже після підписання цих актів та не входить до періоду кредиторської заборгованості, що передається на Товариству з обмеженою відповідальністю «Херсонський порт» в порядку правонаступництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для частково задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача боргу – у розмірі 1609849,20 грн.
Також позивачем було заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22750,00 грн.
Як з`ясовано судом, 20 травня 2019 року між позивачем та адвокатом Невструєвим Л.Б. було укладено Договір №13/5 про надання правничої допомоги.
Додатковою угодою № 10/24 від 30.08.2024р. до вказаного Договору сторонами було узгоджено, зокрема, що розмір погодинної ставки адвоката за надання будь-яких видів професійної правничої допомоги на рівні 3500,00 грн. за годину. 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч. 1-3 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.1 ст.26 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Матеріали справи містять Акт №1/10/24 про прийняття-передачі наданих послуг від 22.10.2024р., за яким визначено, що загальна сума правничої допомоги становить – 22750,00грн., а саме: ознайомлення із документами – 7000,00 грн., підготовка та направлення запиту – 3500,00 грн., підготовка та направлення претензії – 1750,00 грн., підготовка позовної заяви – 10500,00 грн.
Разом з цим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), пункт 7.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21 (провадження № 12-43гс22).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (пункт 112 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
На предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (пункт 115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (пункт 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження №12-14гс22)).
Висновки, аналогічні відображеним вище, раніше були викладені і в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
З огляду на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими, справедливими та співмірними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22750,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, господарський суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката, у сумі 18929,03грн., які розраховані пропорційно розміру задоволених вимог позивача (ознайомлення із документами – 5824,32 грн., підготовка та направлення запиту – 2912,16грн., підготовка та направлення претензії – 1456,08 грн., підготовка позовної заяви – 8736,47 грн.).
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 19318,19 грн. покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” - задовольнити частково.
2.Стягнути з Державного підприємства “Херсонський морський торговельний порт” (73000, м. Херсон, вул. Ушакова, 4; код ЄДРПОУ 01125695) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, 25, літ. Б, офіс 5; код ЄДРПОУ 41427817) основну заборгованість у розмірі 1609849 (один мільйон шістсот дев`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 20 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18929 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 03 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 19318 (дев`ятнадцять тисяч триста вісімнадцять) грн. 19 коп.
3.В іншій частині позову – відмовити. 

Повне рішення складено 24 червня 2026 р.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко