ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 квітня 2026 року	Справа №160/32743/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АНДІ ЛТД" до Енергетичної митниці третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна митна служба про визнання протиправною та скасування картки-відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АНДІ ЛТД" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Енергетичної митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна митна служба, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2025/002394 від 20.09.2025 року.
- зобов`язати Енергетичну митницю (код ЄДРПОУ ВП: 44029610; місцезнаходження юридичної особи: 04215, Україна, місто Київ, вулиця Світлицького, будинок 28А) відновити режим вільної торгівлі для товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Benzyna PB 98 EN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-требутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)», оформленого митною декларацією IМ-40-ТФ №25UA903050020354U6 від 20.09.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час процедури митного оформлення позивачу було відмовлено Енергетичною митницею у випуску товару (бензин А98) у вільний обіг із використанням тарифної пільги (преференції). Підставою для відмови було визначено те, що за попередніми поставками компетентний орган Республіки Польща не підтвердив преференційне походження товарів, які були поставлені на митну територію України компанією UNIMOT PALWA sp. z o.o. В результаті зазначеного, Енергетичною митницею було повідомлено ТОВ «АНДІ ЛТД» про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, що підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903050/2025/002394 від 20.09.2025. Відтак, випуск у вільний обіг товару відбувся за умови сплати позивачем ввізного мита у розмірі 10% від фактурної вартості партії бензину А98 у розмірі 88208,60 грн. Позивач оскаржив спірну картку відмови Енергетичної митниці до митного органу вищого рівня – Державної митної служби України. Проте, Державною митною службою України скаргу позивача залишено без задоволення, а спірну картку відмови – без змін. З такою позицією відповідача та третьої особи позивач не погоджується, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Від Державної митної служби України надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що за результатами здійснення митного контролю за МД 20337, посадовою особою митного органу прийнято рішення про відмову в митному оформлені, оформленого карткою відмови від 20.09.2025 № UA903050/2025/002394 (далі - картка відмови) у зв`язку з прийняттям рішення про застосування механізму призупинення надання преференційного режиму по задекларованому товару у відповідності до ст.34 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. Декларантом ТОВ «АНДІ ЛТД» подано нову тимчасову декларацію № 25UA903050020354U6 від 20.09.2025 зі сплатою мита за повними ставками Митного тарифу України, на підставі якої товар випущений для вільного обігу на митну територію України. На виконання вимог статей 33 та 34 Доповнення І до Конвенції, Енергетичною митницею листом від 06.10.2025 № 7.6-2/15-02/4/4218) направлено до Держмитслужби проект відповідного запиту для вирішення питання щодо подальшого направлення сертифікату з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 до уповноважених митних органів Республіки Польща на перевірку достовірності і правильності інформації, що міститься в ньому. 20.09.2025 підприємством подано до Енергетичної митниці митну декларацію 25UA903050020337U4 для поміщення у митний режим «імпорт» товару «1. Легкі дистиляти, бензини моторні: Benzyna PB 98 EN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%); октанове число за дослідницьким методом 98,0; октанове число за моторним методом 89,0. Температура кінця перегонки 190,1 град. по Цельсію. Щільність продукта при 15 град Цельсію - 745,2 кг/м3. Кількість продукта при 15 град. Цельсію - 31,648 тис. л. Використовується в якості палива.» (далі – товар) із застосуванням тарифної пільги (преференції) за кодом 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС згідно з Угодою про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії, їх країнами членами, - з іншої сторони. На підтвердження задекларованої підприємством у графі 34 країни походження «EU» (Європейський Союз) митної декларації 25UA903050020337U4, у графі 44 під кодом документу про походження товару «0954» заявлений сертифікат з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025, виданий митним органом Республіки Польща експортеру «UNIMOT PALIWA sp. z o.o. ul. Swierklanska 2A, 47-120 Zawadzkie Polska». Згідно з результатами проведених Держмитслужбою у попередні періоди перевірок сертифікатів про походження товару, складених за заявами експортера «UNIMOT PALIWA sp. z o.o. ul. Swierklanska 2A, 47-120 Zawadzkie Polska» (Республіка Польща), уповноваженими митними органами зарубіжних країн за запитами Держмитслужби було встановлено не підтвердження заявленої в вищевказаних сертифікатах країни походження товару. Наведені у зазначених сертифікатах відомості щодо країни походження заявлялись декларантом під час митного оформлення імпортованих товарів «скраплений газ» та «суміші скрапленого газу», що класифікуються у товарній позиції 2710 згідно УКТЗЕД. З огляду на вищевказане, посадовими особами Енергетичної митниці за результатом розгляду митної декларації 25UA903050020337U4 було оформлено картку відмови від 20.09.2025 № UA903050/2025/002394 з метою застосування механізму призупинення надання преференційного режиму у відповідності до пункту 4 статті 34 Доповнення І до Конвенції (Закон України від 17.12.2024 №4148-ІХ).
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ТОВ «Анді ЛТД» подано до Енергетичної митниці митну декларацію типу IM 40 ТФ №25UA903050020337U4 від 20.09.2025 (далі – МД 20337) для випуску у вільний обіг компанією ТОВ «Анді ЛТД» ( за договором з компанією «UNIMOT Paliwa Sp. Z. o. o.» (Польща)) бензину моторного РВ-98 стандарту EN 228 за тарифною преференцією згідно класифікаторів тарифних преференцій № 410 (Товари, що ввозяться в Україну та проходять з країн ЄС згідно з Угодою про асоціацію між Україною з одної сторони та Європейським Союзом та Європейським Співтовариством з атомної енергії, їх каїнами членами, - з іншої сторони). На підтвердження задекларованої підприємством у графі 34 країни походження «EU» (Європейський Союз) митної декларації 25UA903050020337U4, у графі 44 під кодом документу про походження товару «0954» заявлений сертифікат з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025, виданий митним органом Республіки Польща експортеру «UNIMOT PALIWA sp. z o.o. ul. Swierklanska 2A, 47-120 Zawadzkie Polska». Згідно з результатами проведених Держмитслужбою у попередні періоди перевірок сертифікатів про походження товару, складених за заявами експортера «UNIMOT PALIWA sp. z o.o. ul. Swierklanska 2A, 47-120 Zawadzkie Polska» (Республіка Польща), уповноваженими митними органами зарубіжних країн за запитами Держмитслужби було встановлено не підтвердження заявленої в вищевказаних сертифікатах країни походження товару. За результатами здійснення митного контролю за МД 20337, посадовою особою митного органу прийнято рішення про відмову в митному оформлені, оформленого карткою відмови від 20.09.2025 № UA903050/2025/002394 (далі - картка відмови) у зв`язку з прийняттям рішення про застосування механізму призупинення надання преференційного режиму по задекларованому товару у відповідності до ст.34 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. Декларантом ТОВ «АНДІ ЛТД» подано нову тимчасову декларацію № 25UA903050020354U6 від 20.09.2025 зі сплатою мита за повними ставками Митного тарифу України, на підставі якої товар випущений для вільного обігу на митну територію України. На виконання вимог статей 33 та 34 Доповнення І до Конвенції, Енергетичною митницею листом від 06.10.2025 № 7.6-2/15-02/4/4218) було направлено до Держмитслужби проект відповідного запиту для вирішення питання щодо подальшого направлення сертифікату з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 до уповноважених митних органів Республіки Польща на перевірку достовірності і правильності інформації, що міститься в ньому. Одночасно з цим до Державної митної служби України надійшла скарга ТОВ Анді ЛТД від 01.10.2025 № 01/10/25-1-Юр.В, щодо скасування картки відмови. Відповідно до положень статей 33 та 34 Доповнення І до Конвенції, пункту 3 частини першої статті 265 Митного кодексу України, Державна митна служба України залишила скаргу ТОВ «АНДІ ЛТД» № 01/10/25-1-Юр.В від 01.10.2025 (вх. Держмитслужби № 28382/13/1 від 03.10.2025) - без задоволення. В подальшому Держмитслужбою у жовтні 2025 року сертифікат з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 направлений до повноваженого митного органу Республіки Польща для проведення його перевірки. Після отримання результатів зазначеної перевірки сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025, здійсненої уповноваженим митним органом Республіки Польща відповідно до статей 33 та 34 Конвенції, їх буде надіслано Енергетичній митниці для розгляду питання щодо можливості відновлення режиму вільної торгівлі відповідно до статті 301 Митного кодексу України. Повідомляємо, що декларантом ТОВ «АНДІ ЛТД» подано нову тимчасову декларацію № 25UA903050020354U6 від 20.09.2025 зі сплатою мита за повними ставками Митного тарифу Україну, на підставі якої товар випущений для вільного обігу на митній території України. З огляду на вищевикладене, рішення Енергетичної митниці щодо відмови ТОВ «АНДІ ЛТД» у митному оформлені з наданням тарифної преференції прийняте на підставі чинного законодавства, відповідно до норм Оновленої редакції Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила.
Від відповідача надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд зменшити розмір судових витрат понесених на професійну правничу допомогу та перекладача по справі № 160/32743/25.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відзиву на позовну заяву представником Відповідача не було надано жодного доказу, який би свідчив про наведені вище обставини та дійсно підтверджував юридичні факти проведення попередніх перевірок як то митними органами зарубіжних країн, так і за попередніми запитами Держмитслужби відносно контрагента компанії «UNIMOT» (Польща). Відтак, представником відповідача виключно письмово, у відзиві на позовну заяву, зазначено загальні відомості про вжиття наведених вище заходів та їх результати, однак не долучено жодного документа, який би це дійсно підтверджував. Станом на дату подання Енергетичною митницею відзиву на позовну заяву та подання Державною митною службою письмових пояснень, запиту з питань проведення перевірки документів про походження товарів щодо сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року» за № 7.6-2/15-02/4/4218 від 06.10.2025 року та відповіді на вказаний вище запит не надано для ознайомлення та не долучено до матеріалів адміністративної справи № 160/32743/25. Як вже зазначалось, для підтвердження преференційного походження імпортованого товару – бензину А98, Позивачем надано Відповідачеві сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року, складений уповноваженим експортером UNIMOT Paliwa Sp. Z. o. o. (Польща). У вказаному сертифікаті зазначено, що країною походження товару, який ввозиться на митну територію України за поданою митною декларацією, є Європейський Союз (EU). Крім того, з сертифікату відповідності щодо преференційного походження імпортованого товару (бензину А98) форми EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року вбачається, що найменування та місцезнаходженням виробника є – бензин А 98, держава: Федеративна Республіка Німеччина. При цьому, фактичною підставою для прийняття оскаржуваної картки є наявність у митного органу обґрунтованого сумніву щодо походження задекларованого товару з території ЄС, як необхідної умови для надання преференції зі сплати ввізного мита, а правовою підставою положення статті 34 Доповнення I до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (Закон України №2187-VIII від 08.11.2017 року). Обґрунтований сумнів виник з тих підстав, що на направлений раніше митними органами України запит митними органами країни експортера не підтверджено преференційне походження товарів експортера UNIMOT Paliwa Sp. Z. o. o. (Польща). Однак, Позивач критично оцінює вказану позицію Відповідача, оскільки така не стосуються безпосередньо спірної ситуації щодо митного оформлення товару – бензин А98. Крім того, Позивач вказує, що наявність у митного органу країни імпорту обґрунтованого сумніву в достовірності документів про походження товару є лише підставою для направлення таким органом до компетентних органів країни експорту запиту про проведення відповідної перевірки на предмет підтвердження або не підтвердження походження товару, і тільки за результатами проведення такої перевірки та отриманої інформації, контролюючий орган країни імпорту вправі прийняти рішення про відмову у наданні преференції.
Від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що в матеріалах адміністративної справи № 160/32743/25 не міститься копія запиту Державної митної служби України до митних органів Республіки Польща з питання перевірки достовірності сертифікату EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року та підтвердження преференційного походження товару, який не надано ані представником Відповідача, ані представником Третьої особи на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України. В той же час, у матеріалах адміністративної справи № 160/32743/25 міститься лист ТОВ «АНДІ ЛТД» за Вих. б/н від 20.09.2025 року до контрагента за ЗЕД контрактом – компанії UNIMOT PALIWA sp. z o.o. (Республіка Польща), в якому, з-поміж іншого, Позивач просив контрагента надати офіційного листа з підтвердженням автентичності сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 за № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року та надати всі можливі додаткові документи на підтвердження походження вищезгаданої партії бензину РВ98. Листом за Вих. № w/n Warsaw від 30.09.2025 року контрагентом за ЗЕД контрактом – компанією UNIMOT PALIWA sp. z o.o. (Республіка Польща) повідомлено імпортера ТОВ «АНДІ ЛТД» про те, що сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 за № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року є документом, який має преференційне походження на товар та поширюється на всі поставки імпортованих товарів протягом строку дії декларації на товар (з 01.01.2025 року до 31.12.2026 року (включно).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АНДІ ЛТД" про витребування доказів по справі №160/32743/25 задоволено. Витребувано у Енергетичної митниці та Державної митної служби України: засвідчені належним чином копії картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2025/002394 від 20.09.2025 року; засвідчені належним чином копії запитів щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів з перевезення товару ЕUR.1, складених уповноваженими органами Республіки Польща, в тому числі сертифікату № РL/МF/АU 0335050 від 17.09.2025 року, за фактом проведення процедури митного оформлення від 20.09.2025 року товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Веnzyna РВ 98 ЕN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)»; засвідчені належним чином копії відповідей на запити щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів з перевезення товару ЕUR.1, складених уповноваженими органами Республіки Польща, в тому числі сертифікату № РL/МF/АU 0335050 від 17.09.2025 року, за фактом проведення процедури митного оформлення від 20.09.2025 року товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Веnzyna РВ 98 ЕN 228 із вмістом: свинцю 1.1. менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)»; засвідчені належним чином копії запитів щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів якості на товар, складених уповноваженими органами Республіки Польща, в тому числі сертифікату якості №500002886/0 від 15.09.2025 року, за фактом проведення процедури митного оформлення від 20.09.2025 року товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Веnzyna РВ 98 ЕN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)»; засвідчені належним чином копії відповідей на запити щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів якості на товар, складених уповноваженими органами Республіки Польща, в тому числі сертифікату якості № 500002886/0 від 15.09.2025 року, за фактом проведення процедури митного оформлення від 20.09.2025 року товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Веnzyna РВ 98 ЕN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об,%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)»; засвідчені належним чином копії запитів щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів якості на товар, складених уповноваженими органами Федеративною Республікою Німеччини, в тому числі сертифікату якості № ОК 10476 (R-OP Q 026) від 04.08.2025 року, за фактом проведення процедури митного оформлення від 20.09.2025 року товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Веnzyna РВ 98 ЕN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)»; засвідчені належним чином копії відповідей на запити щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів якості на товар, складених уповноваженими органами Федеративною Республікою Німеччини, в тому числі сертифікату якості № ОК 10476 (R-OP Q 026) від 04.08.2025 року, за фактом проведення процедури митного оформлення від 20.09.2025 року товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Веnzyna РВ 98 ЕN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)».
Від відповідача надійшли витребувані судом докази.
Від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зокрема зазначено, що обома митницями як відповідачем так і третьою особою по справі не було вжито заходів проведення процедури обґрунтованих сумнів щодо перевірки походження імпортованого товару, ані в день відмови у його розмитненні (20.09.2025 року), ані в день відповіді на адвокатський запит 29.09.2025 року. Лист Державної митної служби України за № 15/15-03-01/11/5847 «Щодо проведення перевірки сертифікату від 17.09.2025 року за № PL/MF/AU 0335050» – було подано «09» жовтня 2025 року (тобто після «20» календарних днів, від дати прийняття відповідачем спірної картки відмови від 20.09.2025 року).
Від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року продовжено строк розгляду справи на 90 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АНДІ ЛТД" (код ЄДРПОУ 44219014, 49044, місто Дніпро, вул.Барнаульська, будинок 2А, приміщення 133) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30.06.2021 року про що внесено запис № 1002241020000098056. 
Основний вид діяльності: 47.30 Роздрібна торгівля пальним.
ТОВ «АНДІ ЛТД» має ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №990614202100494, видану Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, терміном дії з 25.10.2021 по 25.10.2026.
18.11.2024 між ТОВ «АНДІ ЛТД» (покупець) та компанією UNIMOT PALIWA sp. z o.o., Республіка Польща (продавець) укладено Контракт №365-WS-P від 18.11.2024 (далі – Контракт), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується продати та поставити покупцю, а покупець зобов`язується придбати, прийняти та приймати поставки: бензин 95 Е5 EN 228, бензин 95 Е0 EN 228, бензин 98 Е0 EN 228, дизельне паливо 10ppm за EN 590 (дизель В0 CN 27101944 MG), скраплений газ (SKROPLONE GAZY), далі – товар.
Згідно п. 1.2 Контракту деталі кожної доставки товару, тобто ціна, якість, кількість товару, термін поставки, кінцеве місце доставки, країна походження, формула ціни кожної узгодженої доставки товару, транспортні засоби, а також будь-які інші умови угоди, обумовлюється у відповідних додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього Контракту (далі – додаткова угода).
Пунктом 2.1 Контракту визначено, що якість доставленого товару повинна підтверджуватися і відповідати сертифікату якості.
Згідно п. 3.1 Контракту товар доставляється залізничним транспортом (вагони-цистерни ЗВЦ) або вантажними автомобілями.
Відповідно до п. п. 5.1-5.2 Контракту ціна кожної поставки товару розраховується на основі формульної ціни або фіксованої ціни, узгодженої в Додатковій угоді, і відповідно вказується в рахунку-фактурі. Загальна вартість Контракту не має перевищувати 100 000 000 (сто мільйонів) доларів США.
Згідно п. 6.1 Контракту покупець забезпечує 100% передоплату товару шляхом банківського переказу протягом 1 (одного) банківського дня з дати виставлення рахунку продавцем або інших умов оплати згідно з відповідною додатковою угодою. Датою платежу вважається дата, коли на рахунок продавця зарахована сума до сплати. Дата виставлення рахунку – нульова дата.
Сторонами Контракту укладено Додаткову угоду №05 від 25.08.2025 якою узгоджено характеристики, умови поставки товару та відповідні розрахунки.
ТОВ «АНДІ ЛТД» на підставі Контракту та Додаткової угоди №05 від 25.08.2025, інвойсу №ZZE/EZ/25/00266 від 25.08.2025 здійснено сплату за товар у розмірі 25000 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах №119 від 15.09.2025, копія якої міститься у матеріалах справи.
20.09.2025 ТОВ «АНДІ ЛТД» подано до Енергетичної митниці митну декларацію №25UA903050020337U4 з метою митного оформлення імпортованого товару: «Легкі дистиляти, бензини моторні: Benzyna PB 98 EN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-третбутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%); октанове число за дослідницьким методом 98,0; октанове число за моторним методом 89,0. Температура кінця перегонки 190,1 град. по Цельсію. Щільність продукту при 15 град Цельсію - 745,2 кг/м3 . Кількість продукту при 15 град. Цельсію – 31,648 тис. л. Використовується в якості палива».
Разом з митною декларацією позивачем надано до Енергетичної митниці наступні документи: сертифікати якості №500002886/0 від 15.09.2025, №R-OP Q 026 від 04.08.2025, рахунок-проформу №ZZE/EZ/25/00266 від 25.08.2025, рахунок-фактуру (інвойс) №FE/NEX/25/00821 від 17.09.2025, автотранспортну накладну №ZWE/EZ/25/00996 від 17.09.2025, навантажувальний документ №050302487А/А від 17.09.2025, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0335050 від 17.09.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару №119 від 15.09.2025, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-17 від 17.09.2025, Контракт №365-WS-P від 18.11.2024, Додаткову угоду №05 від 25.08.2025 до Контракту, Додаткову угоду №1 від 17.04.2025, Договір (контракт) про перевезення №01/04/24-1 від 01.04.2024, Документи на маршрут 10.08.2025, Лист про страхування вантажу від 25.04.2025, Ліцензію №990614202100494 від 25.10.2021, копію митної декларації країни відправлення №25РL335010002MQ1B8 від 17.09.2025.
За результатом митного оформлення імпортованого товару Енергетичною митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903050/2025/002394 від 20.09.2025, якою у митному оформленні (випуску) імпортованих позивачем товарів відмовлено з наступних причин: «Митне оформлення заявленого товару не може бути здійснено в зв`язку з прийняттям рішення про застосування механізму призупинення надання преференційного режиму по задекларованому товару у відповідності до ст. 34 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (Закон України від 08.11.2017 №2187-VІІІ). Згідно п. 4 статті 34 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, якщо митні органи договірної сторони-імпортера вирішують призупинити надання преференційного режиму для відповідних товарів до отримання результатів перевірки, вони можуть запропонувати імпортеру здійснити випуск товарів з урахуванням запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними».
ТОВ «АНДІ ЛТД» здійснено митне оформлення товару у вільний обіг зі сплатою ввізного мита у розмірі 10% від фактурної вартості партії бензину А98 у загальній кількості 23,584 т, а саме у розмірі 88208,60 грн., на підставі митної декларації № 25UA903050020354U6 від 20.09.2025.
01.10.2025 ТОВ «АНДІ ЛТД» подано скаргу до Державної митної служби України щодо картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903050/2025/002394 від 20.09.2025, в якій позивач просив:
- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903050/2025/002394 від 20.09.2025;
- зобов`язати Енергетичну митницю Державної митної служби України прийняти нове рішення відповідно до законодавства, яким застосувати до ТОВ «АНДІ ЛТД» преференційний режим за митною декларацією, якою було відмовлено у випуску товарів №25UA903050020354U6 від 20.09.2025.
Рішенням №15/15-03-01/13/6109 від 23.10.2025 про розгляд скарги ТОВ «АНДІ ЛТД» від 01.10.2025 №01/10/25-1-Юр.В залишено скаргу без задоволення, а рішення Енергетичної митниці про відмову в прийнятті митної декларації №25UА903050020337U4 від 20.09.2025 в оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене шляхом складання картки відмови, залишено без змін.
Означене рішення Енергетичної митниці мотивоване наступним:
"На підтвердження задекларованої підприємством у графі 34 країни походження "EU" (Європейський Союз) митної 25UA903050020337U4, у графі 44 під кодом документу про походження товару декларації «0954» заявлений сертифікат з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025, виданий митним органом Республіки Польща експортеру "UNIMOT PALIWA sp. z o.o. ul. Swierklanska 2A, 47-120 Zawadzkie Polska". Згідно з результатами проведених Держмитслужбою у попередні періоди перевірок сертифікатів про походження товару, складених за заявами експортера "UNIMOT PALIWA sp. z o.o. ul. Swierklanska 2A, 47-120 Zawadzkie Polska" (Республіка Польща), уповноваженими митними органами зарубіжних країн за запитами Держмитслужби було встановлено непідтвердження заявленої в вищевказаних сертифікатах країни походження товару. Наведені у зазначених сертифікатах відомості щодо країни походження заявлялись декларантом під час митного оформлення імпортованих товарів «скраплений газ» та «суміші скрапленого газу», що класифікуються у товарній позиції 2710 згідно УКТЗЕД. З огляду на вищевказане, посадовими особами Енергетичної митниці за результатом розгляду митної декларації 25UA903050020337U4 було оформлено картку відмови від 20.09.2025 № UA903050/2025/002394 з метою застосування механізму призупинення надання преференційного режиму у відповідності до пункту 4 статті 34 Доповнення І до Конвенції (Закон України від 17.12.2024 №4148-IX)."
23.09.2025 представником ТОВ «АНДІ ЛТД» скеровано до Енергетичної митниці адвокатський запит за вих. №23/09/25-1, в якому, з-поміж іншого, представник позивача просив повідомити чи було подано запити щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів з перевезення товару, складених уповноваженими органами Республіки Польща, в тому числі сертифікату №PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025, за фактом проведення процедури митного оформлення товару (бензин А98) від 20.09.2025, а також документів походження товару та достовірності сертифікатів якості на товар, складених уповноваженими органами Федеративною Республікою Німеччини, в тому числі сертифікату якості №ОК10476 від 04.08.2025, за фактом проведення процедури митного оформлення від 20.09.2025 товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД, та надати належним чином завірені копії запитів щодо проведення перевірки документів походження товару та достовірності сертифікатів з перевезення товару в разі їх подання митним органом.
Листом №7.6-1/10/8.19/4020 від 29.09.2025 «Про розгляд адвокатського запиту» Енергетичною митницею повідомлено про те, що відповідно до статей 33 і 34 Доповнення І Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, та з урахуванням Алгоритму дій працівників митниці під час здійснення контролю правильності визначення країни походження товару та направлення до Державної митної служби України запитів щодо проведення перевірки документів про походження товарів, затвердженого наказом Держмитслужби від 15.07.2022 № 329 (зі змінами), Енергетичною митницею направлено до Державної митної служби України відповідні проекти запитів, з метою розгляду та прийняття рішення щодо направлення звернення до митних органів Республіки Польща з питань перевірки достовірності сертифікатів EUR.1 та підтвердження преференційного походження товару. З огляду на вищевикладене, в Енергетичній митниці відсутні запитувані документи. Окрім цього зазначено, що після отримання інформації від Державної митної служби України щодо наданих відповідей, Енергетичною митницею буде надано відповідну інформацію ТОВ «АНДІ ЛТД» в установленому порядку.
У матеріалах справи міститься копія запиту Державної митної служби України №15/15-03-01/11/5847 від 09.10.2025 до митних органів Республіки Польща з питання перевірки достовірності сертифікату EUR.1 №PL/MF/AU0335050 від 17.09.2025 та підтвердження преференційного походження товару, який надано третьою особою на виконання вимог ухвали суду.
Водночас, у матеріалах справи також міститься лист ТОВ «АНДІ ЛТД» до контрагента за Контрактом – компанії UNIMOT PALIWA sp. z o.o. (Республіка Польща), в якому, з-поміж іншого, позивач просив контрагента надати офіційного листа з підтвердженням автентичності сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0335050 від 17/09.2025 та надати всі можливі додаткові документи на підтвердження походження вищезгаданої партії бензину РВ98.
У відповідь на означений лист позивача компанією UNIMOT PALIWA sp. z o.o. направлено до митних органів України листа №19/08/2025/URG-D-1 від 19.08.2025 наступного змісту:
«Нижче повідомляємо, що наші клієнти – ТОВ «ПЕТРОЛ ПАРТНЕР», ТОВ «ПОЛТАВА ГАЗТРЕЙД», ТОВ «ТОРТОВІЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ», TОB «АНДІ» (одержувачі продукції Unimot Paliwa) - отримали відмови у прийнятті митної декларації та допуску товару до обігу під час митного оформлення бензину А-98 німецького виробництва (Total, завод Leuna), який відправлявся з паливної бази у Чеховіце (Польща). Відмова була пов`язана з непризначенням передбачених преференцій для високооктанового бензину.
З того, що нам відомо, Енергетична митна служба України надіслала запит до Польської митної адміністрації щодо підтвердження сертифікатів походження EUR.1. Оскільки відповідь не надійшла протягом одного місяця, було ухвалено рішення про відмову у наданні преференцій – незважаючи на:
- обов`язковий термін у 10 місяців для надання відповіді відповідно до ст. 34 п. 6 Протоколу №1 щодо визначення поняття «продукція походження» та методів адміністративного співробітництва, що є додатком до Угоди про асоціацію між Європейським Союзом та Європейським співтовариством з атомної енергії і їх державами-членами з одного боку та Україною – з іншого боку, складеної у Брюсселі 21.03.2014 та 27.06.2014;
- попередніми позитивними результатами перевірок нашого підприємства;
- бездоганною репутацією Unimot Paliwa;
- надійністю багаторічних каналів постачання з США, Канади, Німеччини, Швеції, Фінляндії, Данії та інших країн ЄЄ.
Хочемо підкреслити, що процес підтвердження документів для продукції німецького походження має складний міжвідомчий характер і зазвичай триває кілька місяців. Перевірка проходить через ланцюг установ: Енергетична митна служба України – Катовіцька палата податкової адміністрації – Сілезьке митно-податкове управління у Катовицях – Unimot Paliwa – Total (Німеччина) – митні органи Німеччини. Одночасно наше підприємство не має можливості прискорити надання документів державними органами третіх країн.
Беручи до уваги вищезазначене, наполегливо просимо утриматися від застосування обмежувальних заходів у вигляді відмови у преференціях щодо такого надійного та прозорого постачальника, як Unimot Paliwa. На даний час наші клієнти змушені призупинити закупівлі бензину, що спричинило блокування ресурсів на паливній базі (призначених виключно для України), створює ризик затримок у розвантаженні наступних партій, призначених для польського ринку».
Незгода позивача з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2025/002394 від 20.09.2025 року стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
МК України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Відповідно до ст. 1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі – МКУ) митне оформлення – це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Згідно ч. 1 ст. 246 МКУ метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування – з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МКУ).
Декларування, згідно ч. 1 ст. 257 МКУ, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно ч. 2 ст. 246 МКУ порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено МКУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль – сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України).
Згідно з ч. ч. 2-3 ст. 318 МК України митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Положеннями статті 272 МК України передбачено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.
Відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.
Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
До товарів, які випускаються у вільний обіг на митній території України відповідно до частини шостої статті 75 цього Кодексу, застосовуються знижені ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не визначено законом.
До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частини 1, 2, 5, 6 ст.36 Митного кодексу України передбачають, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.
Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Повністю отримані або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються відповідно до законів України, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
За змістом ч.1 ст.41 Митного кодексу України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Відповідно до ч.3 ст. 41 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Згідно з ч.8 ст.41 Митного кодексу України у разі, якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
За змістом ч.9 ст.41 Митного кодексу України додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Відповідно до ч. ст.43 Митного кодексу України, перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.
У разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може перевірити факт видачі сертифіката та/або його зміст на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат, або звернутися у паперовій або електронній формі до такого компетентного органу (організації) із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження, встановленим цим Кодексом.
Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів щодо достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила щодо визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію.
До запиту додається оригінал документа, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші документи та відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки.
Запит про проведення перевірки надсилається протягом 1095 днів з дня подання документа про походження товару, крім випадків, якщо така перевірка ініціюється у зв`язку з кримінальним провадженням.
Частиною 3 ст.1 МКУ передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.
Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16.09.2014 №1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (надалі – Угода про асоціацію).
Відповідно до статті 25 частини 1 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію сторони поступово створюють зону вільної торгівлі протягом перехідного періоду, що не перевищує 10 років починаючи з дати набрання чинності цією Угодою-1, відповідно до положень цієї Угоди та відповідно до Статті XXIV Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (далі – ГАТТ-1994).
Як обумовлено статтею 26 частини 1 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію, положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами-2, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).
Таким чином, Угода про асоціацію з ЄС передбачає обов`язок України застосовувати преференційне мито до товарів, що походять з території інших сторін.
Законом України від 17 грудня 2024 року № 4148-ІХ «Про ратифікацію Рішення № 1/2023 Спільного комітету Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження від 07 грудня 2023 року про внесення змін до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» Верховна Рада України ратифікувала оновлену редакцію Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі — Конвенція) (набрала чинності для України з 01 січня 2025 року), яка застосовується для цілей Угоди.
Статтею 2 Доповнення І до оновленої Конвенції визначено, що з метою імплементації відповідної Угоди наступні товари вважаються такими, що вироблені в Договірній Стороні при експорті в іншу Договірну Сторону:
(а) товари цілком вироблені в Договірної Сторони, відповідно до статті 3;
(b) товари, отримані в Договірній Стороні, що містять матеріали, які не були повністю там вироблені, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку або переробку в цій Договірній Стороні відповідно до статті 4.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Доповнення І до Конвенції товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, під час їх ввезення в іншу Договірну Сторону підпадають під дію відповідних угод, за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження:
(а) сертифікат з перевезення товарів EUR.1, зразок якого наведений в Додатку IV до цього Доповнення;
(b) у випадках, вказаних у пункті 1 Статті 18, декларація (далі - "декларація про походження") долучена експортером до рахунка-фактури, накладної на поставку чи будь-якого іншого комерційного документа, в якому відповідні товари описуються достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації про походження наводиться в Додатку III до цього Доповнення.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товарів EUR. 1 визначена статтею 20 Доповнення І до Конвенції, і передбачає, що сертифікат з перевезення товарів EUR 1 видається митними органами Договірної Сторони-експортера за письмовою заявою експортера або його уповноваженого представника, під відповідальність експортера.
Для цього експортер або його уповноважений представник заповнює сертифікат з перевезення товарів EUR. 1 та форму заяви, зразки яких наведені у Додатку IV до цього Доповнення. Ці форми заповнюються однією з мов, на яких складена ця Конвенція, і відповідно до положень національного законодавства Договірної Сторони-експортера. Якщо форми заповнюються власноручно, вони повинні заповнюватися чорнильною ручкою прописом друкованими літерами.
Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товарів EUR.1, повинен мати можливість у будь-який час на вимогу митних органів Договірної Сторони-експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товарів EUR.1, надати всі необхідні документи для підтвердження статусу походження відповідних товарів та виконання інших умов цієї Конвенції.
Статтею 23 Доповнення І до Конвенції передбачено, що підтвердження про походження є дійсним протягом десяти місяців з дати його видачі або складання в Договірній Стороні-експортері і підлягає поданню протягом цього періоду до митних органів Договірної Сторони-імпортера.
Згідно із статтею 33 Доповнення 1 до Конвенції передбачено, що з метою належного застосування Конвенції Договірні Сторони допомагають одна одній через компетентні митні органи в перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товарів EUR.1, декларацій про походження, декларацій постачальника та правильності інформації, наведеної в цих документах.
Перевірки підтвердження про походження після митного оформлення здійснюватися вибірково або кожного разу, коли митні органи Договірної Сторони імпортера мають обґрунтовані сумніви щодо достовірності таких документів, статусу походження відповідних товарів або виконання інших вимог цієї Конвенції (пункт 1 статті 34 Доповнення І до Конвенції).
З метою реалізації положень пункту 1 цієї Статті митні органи Договірної Сторони-імпортера повинні повернути сертифікат з перевезення товарів EUR.1 та рахунок-фактуру, якщо він був виставлений, декларацію про походження або копію цих документів митним органам Договірної Сторони-експортера, вказавши, за необхідності, причини запиту про проведення перевірки. На підтвердження запиту вони надають всі наявні документи та інформацію, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні про походження (пункт 2 статті 34 Доповнення І до Конвенції).
Згідно пункту 3 статті 34 Доповнення І до Конвенції перевірка здійснюється митними органами Договірної Сторони-експортера. З цією метою вони мають право вимагати надання будь-яких підтвердних документів та проводити будь-яку перевірку рахунків експортера або будь-яку іншу перевірку, яку вони вважатимуть необхідною. Якщо митні органи Договірної Сторони-імпортера вирішують призупинити надання преференційного режиму для відповідних товарів до отримання результатів перевірки, вони можуть запропонувати імпортеру здійснити випуск товарів, з урахуванням запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними (пункт 4 статті 34 Доповнення І до Конвенції).
Митні органи, на запит яких проводиться перевірка, якнайшвидше повідомляються про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є документи достовірними, чи можна розглядати відповідні товари такими, що походять з однієї з Договірних Сторін, і чи відповідають вони іншим вимогам цієї Конвенції (пункт 5 статті 34 Доповнення І до Конвенції).
У випадку наявності обґрунтованих сумнівів та за відсутності відповіді на запит про перевірку протягом десяти місяців з дати направлення такого запита або якщо відповідь на запит не містить достатньої інформації для визначення достовірності відповідного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що запитують про проведення перевірки, відмовляють у наданні преференцій, крім як у разі виняткових обставинах (пункт 6 статті 34 Доповнення І до Конвенції).
Водночас, згідно із частиною 1 статті 281 МК України, в редакції зі змінами від 25.03.2025, допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
Митний орган має право зупинити надання тарифної пільги (преференції) до товарів, що походять з держави, з якою Україною укладено міжнародний договір про вільну торгівлю, поставляються одним і тим самим експортером та щодо яких компетентним органом держави експорту надано відповідь про непідтвердження їх преференційного походження за попередніми поставками за результатами перевірок, проведених за запитом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, до надходження результатів перевірки їх преференційного походження згідно з міжнародним договором про вільну торгівлю.
Товари, щодо яких здійснюється перевірка достовірності заявленого преференційного походження, випускаються митним органом у вільний обіг на митній території України, за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.
До товарів відновлюється режим вільної торгівлі відповідно до статті 301 цього Кодексу, за умови одержання митним органом від компетентних органів держави експорту результатів перевірки, які свідчать, що перевірені документи дійсні, підтверджують преференційне походження товарів з відповідної держави і відповідають вимогам міжнародного договору про вільну торгівлю.
З наведеного вбачається, що наявність у митного органу країни імпорту обґрунтованого сумніву в достовірності документів про походження товару є лише підставою для направлення таким органом до компетентних органів країни експорту запиту про проведення відповідної перевірки на предмет підтвердження або не підтвердження походження товару, і тільки за результатами проведення такої перевірки та отриманої інформації, контролюючий орган країни імпорту вправі прийняти рішення про відмову/зупинення у наданні преференцій.
Отже, якщо за результатами попередніх перевірок поставок товару на митну територію України виявиться, що преференційне походження товару не підтверджено, тільки тоді митний орган має право зупинити надання тарифної пільги (преференції) до таких товарів.
Як встановлено судом, товар пред`явлений позивачем до митного оформлення з митними преференціями. 
Разом з іншими документами позивачем до митного органу наданий сертифікат про перевезення товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0335050 від 17.09.2025.
ТОВ «Анді ЛТД» для підтвердження преференційного походження імпортованого товару - бензину А98 надано Енергетичній митниці сертифікат про перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року, складений уповноваженим експортером UNIMOT PALIWA Sp.Z.о.о. (Польща), в якому зазначено, що країною походження товару, який ввозиться на митну територію України за поданою митною декларацією, є Європейський Союз (ЕU).
З сертифікату про перевезення товару (бензину А98) форми EUR.1 №PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025 року вбачається:
п.4 країна, група країн або територія, з яких походять товари - Європейський Союз;
п.8 номер елемента: позначка та номери, номер та вид паковання, опис товарів - 1.CN: 27101249 бензин РВ98 - 23,584 мг. Виробник "Тотал Енерджіс", Німеччина.
При цьому, фактичною підставою для прийняття оскаржуваної картки є наявність у митного органу обґрунтованого сумніву щодо походження задекларованого товару з території ЄС, як необхідної умови для надання преференції зі сплати ввізного мита, а правовою підставою положення статті 34 Доповнення I до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (Закон України №2187-VIII від 08.11.2017 року).
Разом з тим, як правильно вказав позивач, ні у спірній картці відмови, ні у рішенні за результатами розгляду скарги контролюючий орган не навів фактичних обставин щодо здійснення таких перевірок та їх результатів. Також суду відповідних доказів щодо проведення попередніх перевірок не надано.
На виконання вимог суду Державною митною службою України до суду наданий лист №15/15-03-01/11/5847 від 09.10.2025, який скерований на адресу уповноваженого митного органу Республіки Польща щодо здійснення відповідно до статей 33 та 34 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі – Конвенція) перевірки достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1: №PL/MF/AU 0380659 від 18.07.2025, № PL/MF/AU 0335050 від 17.09.2025, №PL/MF/AU 0339486 від 22.09.2025, №PL/MF/AU 0339487 від 22.09.2025, №PL/MF/AU 0346265 від 30.09.2025, № PL/MF/AU 0346267 від 30.09.2025 (далі – сертифікати EUR.1) і правильності інформації, що міститься в них (додаються), які було складено експортером «UNIMOT PALIWA SP. Z.O.O., PL».
Проте, такий лист не може підтверджувати належного дотримання Енергетичною митницею процедури зупинення митних преференцій для товарів, які проходили митне оформлення 20.09.2025 за митною декларацією №25UA903050020337U4, оскільки Держмитслужба України звернулась до компетентного органу Республіки Польща 09.10.2025, тобто вже після оформлення спірної картки-відмови.
Як вже зазначалось, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів та за відсутності відповіді на запит про перевірку протягом десяти місяців з дати направлення такого запита або якщо відповідь на запит не містить достатньої інформації для визначення достовірності відповідного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що запитують про проведення перевірки, відмовляють у наданні преференцій, крім як у разі виняткових обставинах.
Відповідно до норм статті 33 Протоколу 1 до Угоди саме результати перевірки щодо підтвердження походження товару можуть бути підставою для відмови у наданні платнику податків права на преференції, що також підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у справі №260/2805/20 від 11.04.2022. Саме у разі непідтвердження преференційного походження товару за наслідками перевірки, проведеної митними органами країни експорту, у контролюючого органу країни експорту виникають правові підстави для проведення перевірки з питань правомірності застосування господарюючим суб`єктом преференції по сплаті ввізного мита « 410» під час здійснення імпорту товару на митну територію України та визначення за її результатами розміру грошового зобов`язання зі сплати мита, яке такий суб`єкт зобов`язаний сплатити у зв`язку із преференційним розмитнення товару за відсутності права на преференцію внаслідок подальшого не підтвердження походження товару.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару.
При цьому, відповідно до статті 33 Протоколу 1 до Угоди саме результати перевірки підтверджень походження товару, є підставою для відмови у наданні платнику податків права на преференції.
Разом з тим, з матеріалів справи встановлено відсутність доказів на підтвердження того, що товар, імпортований позивачем, не є товаром походження з Європейського Союзу.
Враховуючи, що митним органом не надано суду доказів про не підтвердження походження товару за результатами попередніх перевірок, а також з огляду на те, що відповідний запит до компетентних органів країни походження товару був направлений Держмитслужбою України вже після оформлення спірної картки-відмови, суд дійшов висновку, що митним органом не доведено наявність обґрунтованого сумніву у походженні товару, який проходив митне оформлення 20.09.2025 за митною декларацією №25UA903050020337U4, а, відповідно і не доведено підстав для зупинення надання преференційного режиму.
Отже, прийнята Енергетичною митницею за результатами відмови позивачу у наданні преференційного режиму товару під час його митного оформлення 20.09.2025 картка-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2025/002394 від 20.09.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню.
До того ж, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача відновити режим вільної торгівлі для товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Benzyna PB 98 EN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-требутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)», оформленого митною декларацією IМ-40-ТФ №25UA903050020354U6 від 20.09.2025 року.
При цьому, задоволення позовних вимог у такій спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, адже, в даному випадку, у митного органу не було підстав обирати один із можливих варіантів рішення стосовно митного оформлення товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Benzyna PB 98 EN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-требутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)», поданого позивачем до митного оформлення 20.09.2025 за ЕМД № 25UA903050020354U6.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору складає: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень (стаття 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік”).
Отже, позивач, звертаючись до суду з однією немайновою вимогою повинен був сплатити судовий збір в розмірі 3028 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 6056,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією № 10392 від 25.11.2025 року.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідачана користь позивача судовий збір у сумі 3028 грн. 
Також суд роз`яснює позивачу право на повернення за клопотанням особи, яка сплатила судовий збір, внесеного судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Разом із позовом, позивачем було подано клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд стягнути з відповідача витрати на залучення перекладача в розмірі 10340,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 33000,00 грн.
Щодо витрат на залучення перекладача.
За змістом приписів частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 3 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Відповідно до положень частини 5 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Зміст наведених вище положень законодавства України дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на залучення перекладача підлягають компенсації стороні, яка не є суб?єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень.
Відповідач у заяві про зменшення витрат пов`язаних з розглядом справи від 16.12.2025 зазначив про те, що загальний розмір виплати винагороди перекладачу не може перевищувати трикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, судом встановлено, що з метою підготовки матеріалів даної адміністративної справи до розгляду, 07.11.2025 позивачем укладений з фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 договір №30 надання послуг письмового перекладу, зокрема, з іноземної мови на українську.
Згідно наданого позивачем рахунку № 574 від 07.11.2025року до Договору про надання послуг письмового перекладу № 30 від 07.11.2025 року, перекладачем здійснено переклад 10 документів, за ціною одного документу – 834,00 грн, на загальну суму 8340,00 грн. та засвідчення 10 документів за ціною одного документу - 200 грн. на загальну суму 2000 грн.
Згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.11.2025 позивачем прийняті послуги перекладача на загальну суму 10340,00 грн, згідно рахунку №574 від 07.11.2025.
Згідно платіжної інструкції від №7433 від 10.11.2025 року позивачем сплачено на користь ФОП ОСОБА_1 суму 10340 грн. 00 коп., як оплату за переклад і засвідчення згідно рахунку №574 від 07.11.2025.
Документи з перекладом у кількості 10 штук містяться в матеріалах справи.
У постанові від 31.03.2020 року у справі №160/7049/19 Верховний Суд, досліджуючи питання розподілу судових витрат пов`язаних із залученням перекладача у аналогічних правовідносинах (здійснення офіційного перекладу документів, що подавались до митного оформлення для суду) погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача в розмірі 324 грн, зазначивши про те, що переклад документів замовлений позивачем вже під час розгляду справи в суді першої інстанції та наданий суду з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.
Також у цій постанові Верховний Суд зауважив, що склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Повертаючись до цієї справи, суд зазначає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами понесення ним витрат, пов`язаних із залученням перекладача, що було необхідно для подання адміністративного позову у цій справі.
Ці витрати визнані судом реальними та співмірними із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (послуг), тому судом відхиляються доводи відповідача щодо необхідності їх зменшення.
Зазначене є підставою для висновку про покладення витрат пов`язаних із залученням перекладача на відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Щодо витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 33000 грн.
На підтвердження обставин понесення та розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, надано наступні документи: договір про надання правової допомоги №0106 від 01.06.2025, додаток №1 детальний опис робіт від 12.11.2025, акт №0106 від 12.11.2025, ордер серії АЕ № 1444643 від 14.11.2025 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4385 від 05.07.2019.
01.06.2025 між позивачем та Адвокатським бюро «Миджин Галини» було укладено Договір №0106 про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 1.1 Договору, адвокатське бюро зобов`язується: надавати Клієнту консультації з питань цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалах, що підготовлені Клієнтом; надавати Клієнту правовому допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах усіх інстанцій та спеціалізації, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведения справи), Представляти інтереси Клієнта у всіх контролюючих органах без виключення, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.
Згідно з п. 2.4 Договору, на підтвердження факту надання Адвокатським бюро Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору складається акт приймання-передачі адвокатських послуг і направляється Клієнту.
За приписами пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Договору, за послуги, надані Адвокатським бюро, Клієнт сплачує суму передбачену додатковими угодами до цього договору відносно виконання кожного доручення Клієнта, протягом 3-х банківських днів з дати укладання додаткової угоди Сторонами.
Оплата підлягає перерахуванню Клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок Адвокатського бюро. У разі необхідності, за попередньою домовленістю між сторонами, Клієнт оплачує Адвокату витрати Адвоката, необхідні для виконання його обов`язків за цим Договором, понесені в інтересах Клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, тощо). Сума додаткових витрат погоджується сторонами додатково без укладення письмових додаткових угод.
На підставі Договору видано відповідний ордер на надання правничої допомоги, зокрема, у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
12.11.2025 між Адвокатським бюро та позивачем було підписано акт приймання-передачі наданих послуг правової допомоги №0106 від 12.11.2025, відповідно до якого, виконавцем були виконані наступні роботи:
- надання правової консультації – 2 год – 500,00 грн (погодинний тариф) – 1000,00 грн;
- підготовка проекту звернення в досудовому порядку – 2 год – 750,00 грн (погодинний тариф) – 1500,00 грн;
- підготовка додатків до звернення в досудовому порядку – 1 год – 500,00 грн (погодинний тариф) – 500,00 грн;
- підготовка проекту скарги про перегляд спірного рішення – 4 год – 1000,00 грн (погодинний тариф) – 4000,00 грн;
- підготовка додатків до скарги про перегляд спірного рішення – 2 год – 500,00 грн (погодинний тариф) – 1000,00 грн;
- підготовка проекту позовної заяви – 5 год – 1000,00 грн (погодинний тариф) – 5000,00 грн;
- підготовка додатків до позовної заяви – 10 год – 500,00 грн (погодинний тариф) – 5000,00 грн;
- підготовка проекту клопотання про витребування доказів судом – 2 год – 1000,00 грн (погодинний тариф) – 2000,00 грн;
- підготовка проекту клопотання про ухвалення додаткового рішення - 2 год - 1000,00 грн (погодинний тариф) - 2000 грн;
- підготовка додатків до клопотання про ухвалення додаткового рішення- 2 год - 500,00 грн (погодинний тариф) - 1000 грн;
- аналіз процесуальних документів долучених до матеріалів справи третьою особою – 4 год – 1000,00 грн (погодинний тариф) – 4000,00 грн;
- надання правової консультації щодо аналізу процесуальних документів третьої особи – 1 год – 1000,00 (погодинний тариф) – 1000,00 грн;
- аналіз процесуальних документів долучених до матеріалів справи відповідачем – 2 год – 1000,00 грн (погодинний тариф) – 2000,00 грн;
- надання правової консультації щодо аналізу процесуальних документів відповідача – 1 год – 1000,00 грн (погодинний тариф) – 1000,00 грн;
- підготовка проектів процесуальних документів представником позивача під час розгляду адміністративної справи – 2 год – 1000,00 грн (погодинний тариф) – 2000,00 грн.
Загальна вартість наданих послуг – 33000,00 грн.
Таким чином, в акті сторонами було узгоджено вартість наданих адвокатом послуг професійної правничої допомоги в сумі 33 000 грн.
Окрім цього, позивач надав до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги №0106 від 01.06.2025 до Акту приймання - передачі наданих послуг правової допомоги №0106 від 12.11.2025, що підписаний адвокатом Галиною Миджин та скріплений печаткою.
Досліджуючи обставини понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до норм статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Отже, договір є підставою виникнення зобов`язань.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 564 ЦК України).
У тексті укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЛТД» та Адвокатським бюро «МИДЖИН ГАЛИНИ» договору про надання правової допомоги №0106 від 01 червня 2025 року конкретно не визначено вид послуги, який надається адвокатом клієнту, а зазначено загальне визначення предмета правничої допомоги.
Проте, у пункті 4.1 договору сторонами договору обумовлено, що за послуги, надані Адвокатським бюро, Клієнт сплачує суму передбачену додатковими угодами до цього договору відносно виконання кожного доручення Клієнта, протягом 3-х банківських днів з дати укладання додаткової угоди Сторонами.
Тобто, щодо окремого доручення клієнта сторонами договору укладається додаткова угода.
Однак, позивачем не надано до матеріалів справи певної додаткової угоди, яка б визначала факт договірних домовленостей між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЛТД» та Адвокатським бюро «МИДЖИН ГАЛИНИ» у даній справі щодо надання правничої допомоги стосовно оскарження картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2025/002394 від 20.09.2025 року.
А детальний опис робіт (наданих послуг) підтверджувати не можуть.
Крім цього, відповідно до п. 9.3 Договору, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками (у разі використання такої).
Як вбачається з матеріалів справи, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги №0106 від 01.06.2025 до Акту приймання - передачі наданих послуг правової допомоги №0106 від 12.11.2025, підписаний лише адвокатом Галиною Миджин та скріплений печаткою, відтак, в силу приписів п. 9.3. Договору, не є його частиною та юридичної сили не має.
Зазначене свідчить про те, що позивачем не доведено надання правничої допомоги в рамках справи №160/32743/25 з боку Адвокатського бюро «МИДЖИН ГАЛИНИ», на підставі наданих доказів.
До того ж, необхідно зауважити, що позовна заява, клопотання, відповідь на відзив, додаткові пояснення підписані, директором Товариства Хаянком Олексієм, що також свідчить про недоведення адвокатом Миджин Галиною надання позивачу правничої допомоги у цій справі.
Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Відтак, оскільки заявником не доведено, що зазначені витрати понесені саме у зв`язку з розглядом цієї справи, суд вважає вимоги клопотання необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АНДІ ЛТД" (код ЄДРПОУ 44219014, 49044, місто Дніпро, вул.Барнаульська, будинок 2А, приміщення 133) до Енергетичної митниці (код ЄДРПОУ 44029610; 04215, Україна, місто Київ, вулиця Світлицького, будинок 28А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна митна служба України (код ЄДРПОУ 43115923, 04119, м.Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11-Г) про визнання протиправною та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903050/2025/002394 від 20.09.2025 року.
Зобов`язати Енергетичну митницю відновити режим вільної торгівлі для товару за кодом 2710 12 49 01 згідно із УКТЗЕД «Легкі дистиляти, бензини моторні: Benzyna PB 98 EN 228 із вмістом: свинцю менше 0,0025 г/л, етанолу 0,7 об.%, етил-требутилового ефіру 10,7 об.%, сірки 0,8 мг/кг (0,00008 мас.%)», оформленого митною декларацією IМ-40-ТФ №25UA903050020354U6 від 20.09.2025 року.
Стягнути з Енергетичної митниці (код ЄДРПОУ 44029610; 04215, Україна, місто Київ, вулиця Світлицького, будинок 28А) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЛТД» (код ЄДРПОУ 44219014, 49044, місто Дніпро, вул.Барнаульська, будинок 2А, приміщення 133) витрати на залучення перекладача в розмірі 10340 грн. 00 коп.
Стягнути з Енергетичної митниці (код ЄДРПОУ 44029610; 04215, Україна, місто Київ, вулиця Світлицького, будинок 28А) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНДІ ЛТД» (код ЄДРПОУ 44219014, 49044, місто Дніпро, вул.Барнаульська, будинок 2А, приміщення 133) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова