Справа №585/1140/24 	
Номер провадження 22-ц/816/2174/26 	
Категорія - 39 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Сізова Д.В. (суддя-доповідач), 
суддів: Щербаченко М.В., Нестеренка М.В.,
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,
у присутності:
представника позивач – адвоката Ільків Соломії Михайлівни (в режимі відеоконференції),
представника відповідача – адвоката Мамай Артура Сергійовича(в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мамай Артура Сергійовича 
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2024 року (суддя Євлах О.О.), ухвалене в м. Ромни, повне судове рішення складене 11 червня 2024 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Креді агріколь банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
29 лютого 2024 року АТ «Креді агріколь банк» засобами поштового зв`язку звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано наступними обставинами.
06 серпня 2021 року між АТ «Креді агріколь банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3/4057142, за умовами якого кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів у сумі 1 000 000 грн на рахунок позичальника № НОМЕР_1 , на строк 72 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 
Банк стверджує, що позичальник в період дії кредитного договору порушувала його умови, зокрема, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотках. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником, станом на 21 лютого 2024 року заборгованість за кредитом становить 1 098 593,47 грн, з яких: 857 533,31 грн – сума заборгованості по тілу кредиту; 241 060,16 грн – сума заборгованості по відсоткам. Позивач вважає, що має право на дострокове стягнення заборгованості.
Посилаючись на викладене, АТ «Креді агріколь банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2021 року № 3/4057142 у розмірі 1 098 593,47 грн.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2024 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді агріколь банк» заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2021 року № 3/4057142 станом на 21 лютого 2024 року в розмірі 1 098 593,47 грн, з яких: 857 533,31 грн – сума заборгованості по тілу кредиту; 241 060,16 грн – сума заборгованості по відсоткам. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції виходив з того, що банком доведено належними та достатніми доказами настання обов`язку у позичальника достроково повернути заборгованість за кредитним договором, а матеріали справи містять докази направлення банком у визначеному порядку вимоги про дострокове повернення кредиту та невиконання відповідачкою обов`язку з погашення заборгованості. 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Мамай А.С. оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення. 
Заперечуючи висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, апелянт зазначає, що відсутні докази того, що позичальник, підписуючи кредитний договір, був ознайомлений та погодився саме з тією редакцією Правил, яку позивач додав до позовної заяви, а також що станом на дату отримання кредитних коштів такі Правила містили умови щодо дострокового повернення всієї суми кредиту. Вважає, що надана банком роздруківка Правил залежить виключно від його волевиявлення, а тому не є належним доказом.
Також апелянт вказує, що кредитним договором від 06 серпня 2021 року не визначено умов, за яких досудова вимога вважається отриманою позичальником. На його думку, матеріали справи не містять належних доказів того, що відповідачка відмовилася від отримання поштового відправлення № 0600063688069, яким, як стверджує банк, направлялася вимога від 23 листопада 2023 року № 10451/5115. У зв`язку з цим висновок суду про наявність підстав для дострокового стягнення всієї суми кредиту є помилковим, оскільки строк його повернення не настав.
Крім того, апелянт зазначає, що наданий банком розрахунок заборгованості не дає можливості встановити та перевірити момент виникнення прострочення, склад і розмір прострочених зобов`язань, періоди нарахування прострочених відсотків, а також суму відсотків, заявлених до дострокового стягнення. Вважає, що у разі набуття банком права на дострокове повернення кредиту після направлення вимоги від 23 листопада 2023 року № 10451/5115 нарахування відсотків за користування кредитом було б неправомірним. Також звертає увагу на розбіжності між сумами заборгованості за відсотками, зазначеними у розрахунку заборгованості та у вказаній вимозі.
Апелянт зазначає, що за відсутності вихідних даних для здійснення обрахунків він позбавлений можливості надати суду контррозрахунок.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Креді Агріколь Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
У відзиві на апеляційну скаргу банк зазначає, що факт відмови відповідачки від отримання поштового відправлення з вимогою про дострокове повернення кредиту зафіксований уповноваженим працівником поштового зв`язку у порядку, встановленому Правилами надання послуг поштового зв`язку, що є належним доказом направлення такої вимоги та підтверджує вчинення банком усіх необхідних дій для набуття права на дострокове стягнення заборгованості.
Щодо доводів апеляційної скарги про посилання банку на редакцію Правил надання споживчого кредиту, з якою позичальник не ознайомлювалася, зазначає, що порядок дострокового стягнення заборгованості у жодній редакції Правил не змінювався.
Також банк заперечує доводи щодо неправильності розрахунку заборгованості, посилаючись на відсутність контррозрахунку з боку відповідача. Вказує, що достроковому стягненню підлягає лише тіло кредиту, тоді як заявлені до стягнення відсотки нараховані станом на 21 лютого 2024 року за фактичний період користування кредитними коштами. Період їх нарахування вбачається з наданих виписок, а розрахунок заборгованості є узагальненням відомостей, що містяться у таких виписках. Саме з виписок можливо перевірити порядок зарахування сплачених коштів та правильність обрахунку простроченої заборгованості.
Результати перегляду рішення суду 
Постановою Сумського апеляційного суду від 10 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення сулу першої інстанції змінено.
Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2021 року № 3/4057142 станом на 28 грудня 2023 року в розмірі 1 060 653,39 грн, з яких: 857 533,31 грн – тіло кредиту; 203 120,08 грн – відсотки. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково, постанову Сумського апеляційного суду від 10 червня 2025 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд зазначив, що банк не довів наявності передбачених законом і договором підстав для дострокового стягнення всієї суми споживчого кредиту, оскільки кредитний договір не містить умови про право кредитора вимагати дострокового повернення кредитних коштів, а Правила надання споживчого кредиту не є складовою договору через відсутність доказів ознайомлення з ними позичальника. За таких обставин вимога про дострокове стягнення всієї суми кредиту, строк виконання якої не настав, є безпідставною, тоді як предметом стягнення могла бути лише прострочена заборгованість, що існувала на момент звернення банку до суду.
Касаційний суд звернув увагу апеляційного суду на те, що за інформацією банку:
- станом на 18 жовтня 2023 року прострочена заборгованість за кредитним договором становила 61 778,81 грн (вимога банку від 18 жовтня 2023 року);
- станом на 23 листопада 2023 року прострочена заборгованість за кредитним договором становила: прострочений кредит – 28 814,99 грн, прострочені проценти – 64 320,12 грн (вимога банку від 23 листопада 2023 року).
Також банк надав виписки з рахунків ОСОБА_1 , відомості про рух коштів по погашенню поточної та простроченої заборгованості по кредиту, детальний розрахунок заборгованості.
Відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
06 серпня 2021 року між АТ «Креді агріколь банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3/4057142 (т. 1 а.с. 6-9), за умовами якого, банк надає позичальнику кредит в сумі 1 000 000 грн, строком на 72 місяці із 06 серпня 2021 року до 05 серпня 2027 року, на умовах сплати щомісячних платежів для погашення заборгованості за договором в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_2 . За користування кредитом позичальник щомісячно сплачує процентну винагороду в розмірі 30% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором. 
У пункті 1.5 кредитного договору сторони обумовили, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно з договором, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді агріколь банк» та умовах страхування життя позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку.
Пунктами 2.3.4 - 2.3.7 Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» визначено, що у разі несплати позичальником чергового платежу за кредитом та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами кредитного договору протягом 30 днів, банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. Невиконання позичальником зобов`язання з погашення простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення, та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг, який є обов`язковим для укладення кредитного договору, і не укладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає вимогам банку, дає право банку вимагати дострокового повернення кредиту у повному обсязі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. У цьому випадку банк направляє позичальнику та його поручителям (за наявності) відповідну письмову вимогу. Якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника в порядку, передбаченому законодавством України. У випадку порушення позичальником умов кредитного договору у тому числі несплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій та пені, згідно умов кредитного договору, а також у випадку невиконання позичальником умов пунктів 2.2.2-2.2.9, 2.3.5, 2.3.6 цих Правил, банк має безумовне право подати позов до суду про стягнення на кошти та/або майно позичальника в порядку, передбаченому законодавством України (т. 1 а.с. 10-15).
Поданий екземпляр Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді агріколь банк» не містить підпису ОСОБА_1 , тому не є складовою кредитного договору.
Згідно з платіжною інструкцією від 06 серпня 2021 року № 38176573-1 на рахунок № НОМЕР_2 банком було перераховано 1 000 000 грн (т. 1 а.с. 16).
12 липня 2022 року ОСОБА_1 подано заявку про реструктуризацію боргу за кредитним договором № 3/4057142 від 06 серпня 2021 року (т. 1 а.с. 78). 
18 жовтня 2023 року на адресу ОСОБА_1 банком направлено лист, в якому вказано, що станом на 18 жовтня 2023 року невиконання зобов`язання за кредитним договором № 3/4057142 від 06 серпня 2021 року, призвело до виникнення простроченої заборгованості у розмірі 61 778,81 грн. Повідомлено про необхідність сплатити існуючу прострочену заборгованість протягом 30 днів з дня отримання листа (т. 1 а.с. 17, 19).
23 листопада 2023 року на адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором від 06 серпня 2021 року № 3/4057142, в якій вказано, що станом на 23 листопада 2023 року прострочена заборгованість за договором становить: прострочений кредит – 28 814,99 грн, прострочені проценти – 64 320,12 грн. Посилаючись на частину другу статті 1050 ЦК України та умови кредитного договору, банк вимагав протягом 30 днів з дня отримання вимоги, достроково повернути у повному обсязі всю суму кредиту та інші платежі передбачені кредитним договором, а саме: суму кредиту 857 533,31 грн, проценти 170 963,3 грн (т. 1 а.с. 18, 19).
Цю вимогу не було отримано ОСОБА_1 , а поштове відправлення повернуто на адресу банку з відміткою «адресат відмовився» (т. 1 а.с. 20).
Згідно з розрахунком заборгованості наданим АТ «Креді агріколь банк», загальна сума боргу ОСОБА_1 станом на 21 лютого 2024 року становить 1 098 593,47 грн (т. 1 а.с. 25).
За даними банківських виписок вбачається рух коштів на рахунку ОСОБА_1 , а саме дата надання та сума кредиту, дати та розміри погашення кредиту, за період з 06 серпня 2021 року по 21 лютого 2024 року (т. 1 а.с. 26-35).
Згідно з відомостями про рух коштів по погашенню поточної та простроченої заборгованості по кредиту та детального розрахунку заборгованості про порядок нарахування та погашення відсотків по кредитному договору від 06 серпня 2021 року № 3/4057142, станом на 21 лютого 2024 року вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором становила 1 098 593,47 грн, з яких: 797 450,56 грн строкової заборгованості за кредитом, 60 082,75 грн простроченої заборгованості за кредитом, 128 700,09 грн простроченої заборгованості за відсотками, 106 643,18 грн реструктуризованої заборгованості за простроченими відсотками та 5 716,89 грн нарахованих відсотків (т. 1 а.с. 29, 79-80).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Встановлено, що виданий відповідачці кредит за договором від 06 серпня 2021 року № 3/4057142 є споживчим, кредит надано в сумі 1 000 000 грн, строком на 72 місяці, до 05 серпня 2027 року, на умовах сплати щомісячних платежів для погашення заборгованості, погоджено графік платежів.
Кредитні правовідносини, які виникли між сторонами за вказаним кредитним договором мають споживчий характер і на них поширюються вимоги законодавства про споживче кредитування.
Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Аналіз наведеної норми вказує на те, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення і строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Також встановлено, що умовами кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів, а Правила надання споживчого кредиту в АТ «Креді агріколь банк», пунктами 2.3.4-2.3.7 яких визначено право кредитора на дострокове стягнення кредиту, не є складовою цього кредитного договору, оскільки відсутній підпис позичальника про його ознайомлення з Правилами надання споживчого кредиту, що узгоджується з правовими висновки, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Оскільки умовами кредитного договору не передбачено право кредитора вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, колегія суддів вважає відсутніми правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за цим кредитним договором.
У зв`язку з викладеним зайвим є перевірка дотримання кредитором процедури дострокового стягнення кредитних коштів, передбачених абзацами 2, 3 частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування». 
Оскільки кредитодавець не набув право на дострокове повернення споживчого кредиту в повному обсязі, строк повернення якого не настав, то з позичальника на користь банку підлягає стягненню прострочена заборгованість, яка виникла на час звернення позивача до суду з цим позовом станом на 21 лютого 2024 року у розмірі 295 426,02 грн, з яких: 60 082,75 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 235 343,27 грн прострочені відсотки (128 700,09 грн прострочена заборгованість за відсотками + 106 643,18 грн реструктуризована заборгованість за простроченими відсотками).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).
За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині визначеного до стягнення розміру заборгованості та розподілу між сторонами судових витрат – зміні.
Висновки суду щодо судових витрат
Щодо стягнення (розподілу) судового збору
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
На виконання вказаних положень та частини тринадцятої статті 141 ЦПК України підлягає зміні й розподіл визначеного судом першої інстанції судового збору, тому пропорційно до розміру задоволених вимог: 
позовної заяви з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4432,82 грн (16 478,9 грн х 26,9 %) за розгляд справи в суді першої інстанції;
апеляційної скарги із позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 14 455,29 грн (19 774,68 грн х 73,1 %) за розгляд справи в суді апеляційної інстанції;
касаційної скарги із позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 18 608,1 грн (25 455,68 грн х 73,1 %, оскільки за наслідками нового апеляційного розгляду позов задоволено лише на 26,9 %, а в решті 73,1 % позовних вимог відмовлено) за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мамай Артура Сергійовича задовольнити частково.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2024 року змінити в частині розміру присудженої до стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині розподілу між сторонами судових витрат, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови, а резолютивну частину в такій редакції:
«Позов Акціонерного товариства «Креді агріколь банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді агріколь банк» заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2021 року № 3/4057142 станом на 21 лютого 2024 року у розмірі 295 426,02 грн, з яких: 60 082,75 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 235 343,27 грн прострочена заборгованість за відсотками.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді агріколь банк» 4432,82 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції».
Стягнути із Акціонерного товариства «Креді агріколь банк» на користь ОСОБА_1 14 455,29 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Стягнути із Акціонерного товариства «Креді агріколь банк» на користь ОСОБА_1 18 608,10 грн судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена «17» червня 2026 року.

Головуючий -  	Д.В. Сізов	

Судді: М.В. Щербаченко 

М.В. Нестеренко