Справа № 172/403/26
Провадження № 2/172/182/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г., за участю секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, –

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 22.02.1980 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. Вказаний будинок належав чоловіку на праві особистої власності на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори 19.04.1989 року за реєстровим № 883, зареєстрованого в Первомайському міському БТІ 29.05.1989 року та записаного в реєстрову книгу № 26 за № 2545. У Державному реєстрі речових праві на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. На момент смерті її чоловіка вона проживала разом з ним, тому вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори постановою від 14.01.2026 року їй відмовлено у проведенні нотаріальних дій, так як на запити нотаріуса не надана інформація щодо реєстрації місця проживання спадкоємця, щодо реєстрації права власності за спадкодавцем у зв`язку з тим, що м. Попасна Луганської області є тимчасово окупованою територію. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., в порядку спадкування за законом.
Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
22.02.1980 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 
За життя ОСОБА_2 належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори 19.04.1989 року за реєстровим № 883, зареєстрованого в Первомайському міському БТІ 29.05.1989 року та записаного в реєстрову книгу № 26 за № 2545. 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2025 року відсутні відомості про реєстрацію права власності на вказаний вище житловий будинок. 
У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа 269/2025.
Державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори постановою від 14.01.2026 року відмовлено ОСОБА_1 у проведенні нотаріальних дій, так як на запити нотаріуса не надана інформація щодо реєстрації місця проживання спадкоємця, щодо реєстрації права власності за спадкодавцем у зв`язку з тим, що м. Попасна Луганської області є тимчасово окупованою територію.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 
Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). 
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом обґрунтований, тому його слід задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1  до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
2.Визнати за  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   І.Г. Битяк