Справа № 420/8327/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 330 432 грн. 38 коп., вирішив адміністративний позов задовольнити.
І. Суть спору
Позивач, Головне управління ДПС в Одеській області, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 , року народження, суму заборгованості з:
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК - 18010300) у сумі 330 432 грн. 38 коп. на бюджетний рахунок - UA938999980314010512000015652, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Вигодянська сільська ТГ/18010300.
ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція Позивача
Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач є платником податків та перебуває на обліку у позивача.
Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, довідки про суми податкового боргу та інтегрованих карток платника податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 330 432 грн. 38 коп.
У зв`язку із непогашенням податкового боргу відповідачем позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
(б) Позиція Відповідача 
До суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Зазначає, шо підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23,11.2018 року №2628-VIIL підпункт "ж" підпункту пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Будівлі та споруди віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023.
За адресою: Одеська область, Біляївський р-н, с-ще. Василівка, вул. Леніна, буд. 1-ш та Одеська область, Біляївський р-н, с-ще. Василівка, вул. Леніна, буд. 1-х, розташовані будівлі корівників. Факт їх призначення підтверджується технічними паспортами від 12.11.2012 року.
ІІІ. Процедура та рух справи
14.04.2026 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Справу суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження
Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач є платником податків та перебуває на обліку позивача.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 (далі – ФО-ПП ОСОБА_1 , Відповідач) визначила своєю податковою адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 складає 330 432 грн. 38 коп. грн, а саме:
Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК - 18010300) у сумі 330 432 грн. 38 коп. виникла на підставі нарахування:
Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 1506371-2409-1553-UA51100090000094901 від 05.09.2025 року на загальну суму 40 137,50 грн.;
Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 1506370-2409-1553-UA51100090000094901 від 05.09.2025 року на загальну суму 103 528,75 грн.;
Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 1506277-2409-1553-UA51100090000094901 від 05.09.2025 року на загальну суму 10 806,25 грн.;
Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 1506276-2409-1553-UA51100090000094901 від 05.09.2025 року на загальну суму 27 873,13 грн.;
Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 1506375-2409-1553-UA51100090000094901 від 05.09.2025 року на загальну суму 41 372,5 грн.;
Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 1506374-2409-1553-UA51100090000094901 від 05.09.2025 року на загальну суму 106714,25 грн.
У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ф» №223296-53 від 24.09.2019 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ФО-ПП ОСОБА_1 

V. Джерела права та висновки суду 

Статтею 67 Конституції України на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.
Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення були надіслані рекомендованим листом-повідомленням на податкову адресу позивача.
Принагідно суд зауважує, що стаття 42 ПК України передбачає умови, за дотримання яких кореспонденція від контролюючого органу до платника податків вважається належним чином надісланою, а саме:
- якщо кореспонденцію надіслано за належною адресою платника податків, якою є його місцезнаходження та податкова адреса;
- якщо поштове відправлення оформлено шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням про вручення.
Абзацом 2 п.42.5 ст.42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Із урахуванням наведеного платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка визначена податковою адресою, та за якою контролюючий орган надсилає адресовану платнику податків кореспонденцію.
Більше того, суд зауважує, що судом не встановлено, що податкові-повідомлення рішення оскаржуються відповідачем.
Суд наголошує, що предметом доказування у цій справі є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
Суд наголошує, що у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 року у справі № 2340/4023/18, від 05.03.2020 року у справі № 804/8630/16, від 12.07.2022 року у справі № 160/7345/20 та інших.
Розвиваючи вказане, суд зазначає, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості, суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування податкового боргу.
Так, правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.
Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог.
Аналогічний правовий висновок відображений у постанові Верховного Суду 15.06.2023 року у справі № 160/13436/22.
Таким чином, суд відхиляє доводи відповідачки щодо неправомірності нарахування податкового боргу.
За змістом пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Позивач надіслав відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми «Ф» №223296-53 від 24.09.2019 року.
Після надіслання податкової вимоги по дату звернення до суду з цим адміністративним позовом податковий борг відповідачем в тому чи іншому розмірі існував безперервно.
Тому відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, в додатковій податковій вимозі перед звернення до суду потреби не було.
Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Враховуючи викладене, висновуючись на доктринальному конституційному обов`язку платника податків сплачувати податки і збори, встановленого статтею 67 Конституції України, не виконання обов`язку сплатити відповідачем як платником податку заявленого до стягнення грошового зобов`язання, позовні вимоги є обґрунтованими підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки суд не залучав свідків та призначав проведення експертизи з відповідача судові витрати не стягуються.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246КАС України суд,
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Стягнути з Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 , року народження, суму заборгованості з:
податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК - 18010300) у сумі 330 432 грн. 38 коп. на бюджетний рахунок - UA938999980314010512000015652, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Вигодянська сільська ТГ/18010300.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області: адреса вул. Семінарська,5 м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166.
Відповідач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Бойко О.Я.