Справа № 638/12559/26
Провадження № 3/638/2807/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, з вищою освітою, неодруженого, тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «майор», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова після дооформлення надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №55 від 28.05.2026 року, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , майор ОСОБА_1 , у порушення вимог абзаців 2, 3, 5, 7 статті 11 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують усіх військовослужбовців свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зобов`язує кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, вимог абзаців 1, 5 статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, які зобов`язують кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, вимог абзацу 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, що Збройні Сили України не можуть комплектуватися особами, які мають судимість за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, абзацу 4 пункту 4 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, що засуджені до вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, що привело до незаконного призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період громадянина ОСОБА_2 та направлення його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розгляд справи здійснювати за його відсутності, вину визнає у повному обсязі, щиро кається, просить призначити покарання у виді мінімального штрафу, послуг адвоката не потребує.
Суд, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Згідно статті 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частина 1 статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частиною 2 статті 172-15 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Відтак в Україні продовжує діяти військовий стан.
Діяння ОСОБА_1 суд кваліфікує за частино 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як недбале ставлення до обов`язків військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частино 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №55 від 28.05.2026 року; матеріалами службового розслідування щодо призову ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу ОСОБА_2 ; витягом із Положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 , функціональні обов`язки структурних підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_4 ; постановою про закриття кримінального провадження №42026222750000067 від 15.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Згідно положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.
Також суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не суд не вбачає підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Згідно пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 172-15, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Відповідно до положень ст.ст.307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: