Справа № 502/1962/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Позивач АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з даною позовною заявою.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 
20.10.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491057614 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі – Угода). 
Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком . Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. 
У Додатку № 1 до угоди cторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача..
Таким чином, 20.10.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України, було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491057614, додатком №1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 19 572,43 грн.; процентна ставка – 39,90 % річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 24 місяців; дата повернення кредиту – 21.10.2023 року; порядок повернення кредиту – графік платежів: до 13 числа кожного місяці з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 1196,54 грн., загальна кількість платежів 24; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.
Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером №639533092 від 21.10.2021 року, виписками по рахункам № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 . Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 491057614 від 20.10.2021 року становить 31 333,42 гривень, з яких: 19 572,43 грн. – за кредитом, 11 760,99 грн – по відсотках, яку представник позивача, разом з сумою судового збору та витратами на правову допомогу, просив стягнути з відповідача.
Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 13.10.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
15.01.2026 року від представника позивача надійшов відзив в якому зазначено, що позивач в прохальній частині позову заявив про стягнення заборгованості за Угодою про надання кредитору № 491057614 від 20.10.2021 року в сумі 31 333,42 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 572,43 гривень та заборгованості за відсотками в розмірі 11 760,99 грн. Відповідно до п. 2 Угоди про надання споживчого кредиту №491057614 від 20.10.2021 року дата повернення кредиту – 21.10.2023 року, ця ж дата є кінцевою датою строку кредитування. За посиланням позивача відповідач здійснювала погашення кредиту, а потім перестала, при цьому позивач також зазначає, що ним видано кредит в сумі 19 572,43 грн., і в прохальній частині просить суд стягнути також 19 572,43 грн. суму тіла кредиту. Тобто позивач просить стягнути з відповідача повну суму тіла кредиту, так ніби тіло кредиту взагалі не погашалося, що не відповідає дійсності, адже відповідач здійснювала погашення кредиту, як його тіла, так і відсотків до квітня 2023 року. Відповідно до виписки за кредитним рахунком, наданої самим же позивачем, загальна сума погашення тіла кредиту відповідачем склала 9 533,04грн., відповідно залишок заборгованості за тілом кредиту становить всього 10 039,39 грн. (19 572,43 - 9 533,04 = 10 039,39), про що міститься окремий запис на пердостанній сторінці виписки за 24.04.2023 року про списання безнадійної заборгованості. Тим самим, позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 572,43 гривень є необґрунтованими та такими, що спростовуються доданими до позову самим же позивачем доказами, а саме випискою по позичковому рахунку, з огляду на погашення відповідачем тіла кредиту на суму 9 533,04 грн. Також, як вбачається з додатків до позову, а саме з Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491057614 від 20.10.2021 року, відповідачу було надано кредит в розмірі 19 572,43 грн., строком на 24 міс., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 39,90% річних, тип ставки фіксована. Відповідно до Додатку №1 до Угоди про надання споживчого кредиту №491057614 від 20.10.2021 року наведено розрахунок нарахування процентів та розмір процентів за користування кредитом передбачено 9 144,37 грн., а загальна вартість кредиту складає 28 716,80 грн. При цьому, позивач позбавлений права нарахування будь-яких додаткових відсотків після закінчення строку кредитування, та має право нараховувати відсотки виключно в межах сум обрахованих та узгоджених в Угоді, Додатку №1 до неї та Паспорті споживчого кредиту. Також офертою передбачено нарахування комісій та штрафів в розмірі – 0,00%. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом складають 9 144,37 грн., загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі літо кредиту, відсотки, комісії, та інші платежі складає 28 716,80 грн. Тим самим, вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованих неправомірно 11 760,99 грн. процентів не ґрунтується на доданих до позову доказах, та суперечить умовам укладеної сторонами Угоди, адже сторонами було погоджено сплату відсотків в розмірі лише 9 144,37 грн. Позивач не має права вимагати від відповідача суму відсотків в розмірі 11 760,99 грн., адже відповідно до Додатку №1 до Угоди, сторонами було погоджено сплату відповідачем суми відсотків за користування кредитом в розмірі - 9 144,37 грн., а також загальну вартість кредиту для відповідача 28 716,80 грн. Доданий до позову розрахунок нарахувань не ґрунтується на вимогах Угоди є одностороннім документом позивача, який суперечить та не ґрунтується на умовах Додатку №1 до Угоди та Паспорту споживчого кредиту, у зв`язку із чим не може прийматися судом до уваги, адже є недостовірним доказом. Крім того, відповідач здійснювала оплату як тіла, так і відсотків по кредиту до квітня 2023 року включно, що серед іншого підтверджується випискою по позичковому рахунку, на якому обліковується рух коштів виключно по тілу кредиту. В той же час, той факт що позивач в цій справі просить стягнути всі 19 572,43 грн. тіла кредиту, тобто повну суму тіла кредиту, так ніби тіло кредиту взагалі не погашалося, незважаючи на те, що відповідно до виписки за кредитним (позичковим) рахунком, наданої самим же позивачем, загальна сума погашення тіла кредиту відповідачем склала 9 533,04грн., відповідно залишок заборгованості за тілом кредиту становить лише 10 039,39 грн., а не заявлені позивачем до стягнення 19 572,43грн., - цілком очевидно свідчить, що і в частині стягнення процентів позивач також намагається стягнути повторно з відповідача фактично сплачені відповідачем суми процентів, спеціально не надаючи суду виписку по рахунку обліку процентів. Відповідач фактично не сплатив позивачу тільки останні шість платежів по процентах з травня по жовтень 2023 року в розмірі 766,58грн., а не заявлені позивачем 11 760,99 грн., які навіть нараховані не правомірно.
На підставі вищевикладеного представник відповідача, просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області 20.03.2026 року, клопотання задоволено, витребувано від АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СЕНС БАНК" виписку по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з обліку нарахованих та сплачених в тому числі прострочених процентів за користування кредитом за Угодою про надання кредитору №491057614 від 20.10.2021 року з 20.10.2021 по теперішній час.
07.04.2026 року від представника позивача на виконання ухвали суду надійшла заява, відповідно до якої зазначено, що позичальником не здійснювалося погашення кредитної заборгованості і банком відбувалося списання безнадійної заборгованості та надано відповідні виписки.
15.04.2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення в яких зазначено, що відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку на 5 аркушах (виписка про списання на безнадійну заборгованість), дебет рахунку складає 19 572,43 грн., що відображає зарахування кредиту, в подальшому відображається списання заборгованості з простроченої на безнадійну в загальній сумі по кредиту рахунку 10 039,39 грн. операція за 24.04.2023 року. В зазначеній виписці всі проводки проведені одним днем 24.04.2023 року про містять різні суми, і в випадку суми 10 039,39 грн. цілком очевидно, що зазначена сума відповідає сумі безнадійної заборгованості з тіла кредиту. Щодо інших відображених сум на загальну суму 50 905,85 грн., то вони не узгоджуються із умовами договору кредитування та не підтверджуються відповідними банківськими виписками, сформованими до списання на безнадійну заборгованість, також не відповідають сумі стягнення за цим позовом, що не дозволяє встановити, що це за суми, у зв`язку із чим вони нараховані, та чи правомірно вони нараховані. Окремої уваги заслуговує те, що позивач надає лише виписку про списання заборгованості на поточну та виписку на списання заборгованості на безнадійну, проте саму виписку, що відображає саме розрахунки відповідачки не надає. А виписці про списання на прострочену заборгованість і виписці про списання на безнадійну передує виписки по поточних розрахунках. Також банк ухиляється від надання виписки по рахунку обліку нарахованих процентів. Відповідач ж наполягає на тому, що здійснювала погашення кредиту та процентів одночасно за умовами договору, і частково кредит та проценти оплатила, чого банк неправомірно не визнає. Ухилення позивача від надання виписок поточних по позичковому рахунку та рахунку обліку процентів підтверджує заявлені відповідачем посилання у поєднанні з самими виписками, наданими позивачем, які свідчать про списання на безнадійну заборгованість лише 10 039,39 грн.. тіла кредиту. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 
20.10.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491057614 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі – Угода). 
Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком . Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. 
У Додатку № 1 до угоди cторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача..
Таким чином, 20.10.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України, було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491057614, додатком №1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», із наступними основними умовами: тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 19 572,43 грн.; процентна ставка – 39,90 % річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 24 місяців; дата повернення кредиту – 21.10.2023 року; порядок повернення кредиту – графік платежів: до 13 числа кожного місяці з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 1196,54 грн., загальна кількість платежів 24; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.
Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером №639533092 від 21.10.2021 року, виписками по рахункам № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 . Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 491057614 від 20.10.2021 року становить 31 333,42 гривень, з яких: 19 572,43 грн. – за кредитом, 11 760,99 грн – по відсотках.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Отже, з письмових доказів достовірно встановлено порушення зобов`язання зі сторони ОСОБА_2 , з приводу повернення отриманих кредитних коштів, у зв`язку з чим обґрунтованою є заборгованість останньої перед позивачем в розмірі 31333, 42 грн.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Розмір витрат на правничу допомогу та підстави для її стягнення підтверджуються актом прийому передачі наданих послуг, згідного якого вартість послуг склала 3059, 67 грн, договором про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року, свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю.
З огляду на викладене, в зв`язку із задоволенням позову, виходячи з приписів ч.1 та 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 626,627, 806 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», код ЄДРПОУ: 23494714, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, заборгованість у розмірі 31 333, 42 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», код ЄДРПОУ: 23494714, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, сплачений судовий збір в розмірі 2422, 40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», код ЄДРПОУ: 23494714, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, витрати на правничу допомогу в розмірі 3059,67 грн.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков