Єдиний унікальний номер: 378/544/26 
Провадження № 3/378/214/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026 року        селище Ставище 
Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ст. ст. 130 ч. 1, 126 ч. 5 КУпАП,  
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 20.04.2026 о 01 годині 51 хвилина на 130 кілометрі автодороги М-05 керував автомобілем VOLKSWAGEN JETTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Крім того, за протоколом ЕПР1 № 645249 від 20.04.2026 ОСОБА_1 , 20.04.2026 о 01 годині 51 хвилина на 130 кілометрі автодороги М-05 керував автомобілем VOLKSWAGEN JETTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керуванні транспортними засобами постановою ДВС від 23.02.2022 у виконавчому провадженні 57781846 від 26.11.2018 року; дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.
На виклик суду ОСОБА_1  повторно не прибув, про розгляд справи повідомлений шляхом доставки SMS-повідомлення на підставі його заяви про отримання судової повістки в електронному вигляді (а. с. 8, 22, 30, 34). Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. 
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Оскільки частиною 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. ст. 126, 130 КУпАП, та враховуючи, що клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за можливе розглянути вказану справу у відсутність останнього, який належним чином повідомлений про розгляд справи.
Постановою від 27 квітня 2025 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/544/26, провадження № 3/378/214/26, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ЄУН 378/545/26, провадження № 3/378/215/26, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 5 КУпАП, та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/544/26, провадження № 3/378/214/26. 
Дослідивши матеріали справи,  суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вищевказаних норм ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2026 року серії ЕПР1 № 645247, який складений уповноваженою на те особою та його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка їх склала, та безпосередньо ОСОБА_1 (а. с. 1),
- даними відеозапису з боді-камер (на оптичному диску), на якому зафіксовано факт зупинки ОСОБА_1 , який керував автомобілем, відповідь ОСОБА_1 на запитання поліцейського, що на нього виконавчою службою накладено обмеження керування транспортними засобами; факт оголошення поліцейським ОСОБА_1 підозри, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння по виявленим ознакам (запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення обличчя), після чого працівником поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в закладі охорони здоров`я, зафіксовано факт категоричної відмови від проходження такого огляду, роз`яснено наслідки такої відмови, та складено протоколи відносно ОСОБА_1 з на місці зупинки, і ознайомлено останнього з протоколами та вручено йому другий примірник протоколів (а. с. 10),
Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів.
Відносно ОСОБА_1 складено також протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідно до якого останній 20.04.2026 о 01 годині 51 хвилина на 130 кілометрі автодороги М-05 керував автомобілем VOLKSWAGEN JETTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керуванні транспортними засобами постановою ДВС від 23.02.2022 у виконавчому провадженні 57781846 від 26.11.2018 року; дане правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.
Правопорушення згідно ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 5 вказаної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
На підтвердження вини ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема вчинення даного правопорушення повторно протягом року, крім вищевказаних доказів, надано - довідку батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області від 21.04.2026 згідно якої на ОСОБА_1 складено протокол ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 18.02.2026 за ч. 3 ст. 126 КУпАП (а. с. 19), копію постанови начальника Жашківського ВДВС про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 23.02.2022, якою відносно ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами (а. с. 20 - 21).
Суд не приймає в якості допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП, повторно протягом року додані до матеріалів справи вищевказані  копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника та довідку Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, в якій вказано, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, матеріали направлено до Жашківського районного суду Черкаської області на розгляд (а. с. 19, 20 - 21), оскільки належним доказом такого притягнення може бути лише копія постанови суду, що набрала законної сили.
Батальйоном № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП на запит суду від 13.05.2026 (отриманий 14.05.2026 - а. с. 35) доказ притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме, належним чином завірену копію постанови про притягнення останнього до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП з відповідною відміткою про набрання постановою законної сили, суду надано не було.
Оцінивши вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд приходить до наступного.
Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. 
Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд критично відноситься до даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, скаладеного відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як до доказу в розумінні ст. 251 КУпАП. Належні докази, які б беззаперечно вказували на те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП винесена та  набрала законної сили, матеріали справи не містять. 
У зв`язку з викладеним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено. 
При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. судом враховується характер правопорушення, вчинення ним адміністративного правопорушення вперше, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення. Тому суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36 ч. 2, 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 1, 283-285, 287 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя         Н. М. Марущак