Справа № 461/10193/25 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б. 
Провадження № 33/811/678/26 Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., з участю захисника-адвоката Цибака О.В., представника Львівської митниці Держмитслужби України Банаха Р.В., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника-адвоката Цибака О.В. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2026 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду міста Львова від 15 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8000 (восьми тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665,60 грн судового збору.
Відповідно до згаданої постанови, перевіркою інформації, що міститься в АСМО встановлено, що 14.02.2025 09:53:18 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці, каналом, громадянином України ОСОБА_2 було ввезено на митну територію України автомобіль марки «SCANIA R450», VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 (PL) в митному режимі «Комерційне призначення», «Тимчасове ввезення до 60 днів». Одночасно було встановлено, що станом на 13.11.2025 відсутня в АСМО інформація про вивезення з митної території України вказаного автомобіля або поміщення його в інший митний режим. На виклик Львівської митниці (лист від 03.10.2025 №7.4-1/28-03-04/10/25002 та повторний від 22.10.2025 №7.4-1/28-03-04/10/26636) для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля «SCANIA R450», VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_3 , та участі у складенні протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 до митного органу не з`явився. Станом на 13.11.2025 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, зазначеною особою подано не було. Таким чином, ОСОБА_3 на автомобілі «SCANIA R450», VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_3 перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України.
Не погоджуючись із рішенням суду захисник ОСОБА_4 – адвокат Цибак О.В. подав апеляційну скаргу з доповненнями, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову Галицького районного суду міста Львова від 15 січня 2026 року в частині накладеного стягнення скасувати.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що постанова судді складена 15.01.2026, однак ОСОБА_4 дізнався про її існування 07.04.2026, оскільки його кошти на банківських рахунках було накладено арешт (постанову про відкриття виконавчого провадження отримав у сервісі «Дія»), при цьому з текстом постанови ознайомився лише 08.04.2026.
Звертає увагу, що іншим шляхом постанови судді ОСОБА_4 не отримував, які не отримував під час розгляду справи жодних повісток чи інших документів про розгляд справи.
В обґрунтування апеляційних вимог стверджує, що й від митного органу жодних документів та повідомлень про складання справи щодо нього ОСОБА_4 не отримував.
Просить врахувати, що ОСОБА_4 внаслідок свого скрутного становища, що підтверджується Довідкою №1 від 07.04.2026 про доходи ОСОБА_4 та зважаючи на обставину воєнного стану, не в змозі оплатити штраф у подвійному розмірі – 272 000 грн.
Окрім цього, доводить до відома апеляційного суду, що ОСОБА_4 має на утриманні 3 неповнолітніх дітей. Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 та його дружина – ОСОБА_5 є багатодітною сім`єю.
Вказує, що ОСОБА_4 фактично не було надано можливості добровільно оплатити вказаний в постанові розмір штрафу (136 000 грн), а тому, на думку апелянта, стягнення коштів у подвійному розмірі є безпідставним.
Враховуючи наведене, вважає, що необхідним є винесення нової постанови про накладення на нього стягнення у іншому розмірі, що супроводжуватиметься наданням йому строку для оплати відповідної суми коштів, та лише за відсутності добровільної оплати з його боку – можливе відкриття виконавчого провадження щодо стягнення відповідних коштів у подвійному розмірі.
На думку апелянта, у випадку визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, йому слід призначити стягнення в межах санкції вказаної статті, а саме 136 850 грн, що відповідатиме 8050 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.
У доповненнях до апеляційної скарги адвокат Цибак О.В. зазначає, що ОСОБА_4 утримую трьох неповнолітніх дітей та має обмежений рівень доходу, що підтверджується наданою довідкою про доходи.
Крім того, адвокат Цибак О.В. просив застосувати аналогію закону, поширивши дію положень ст. 69 КК України на правовідносини, що регулюються ч. 6 ст. 481 МК України та застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією вказаної статті.
Заслухавши позицію захисника-адвоката Цибака О.В., який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, думку представника Львівської митниці Держмитслужби України Банаха Р.В., який заперечував проти задоволення вищевказаної апеляційної скарги, вважавши оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, в межах доводів наведених в поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Даючи оцінку доводам апелянта по суті правопорушення, апеляційний суд зауважує наступне.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема даними, які містяться в: протоколі про порушення митних правил №1633/UA209000/2025 від 13.11.2025;
- витязі з АСМО «Інспектор», згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 14.02.2025 о 09:53 год. ввіз на митну територію України з метою комерційного призначення в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» транспортний засіб марки «SCANIA R450», VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_3 , інформація щодо вивезення такого транспортного засобу за межі території України станом на 13.11.2025 відсутня;
- довідці щодо орієнтовної вартості предметів за протоколом про ПМП №1633/UA209000/2025 від 13.11.2025;
- доповідній записці.
Аналіз зазначених доказів, на думку апеляційного суду, переконливо свідчить про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого правопорушення.
При цьому, апелянт не оспорює факт ввезення 14.02.2025 транспортного засобу марки SCANIA R450», VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 (PL) на територію України та подальшого не вивезення його у законодавчо встановлені строки.
При цьому апеляційний суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).
Також апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП.
Беручи до уваги вищевикладене, оскаржуване рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження.
апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Цибака О.В. – залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду міста Львова від 15 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8000 (восьми тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА