Справа № 524/1187/26 
Провадження № 2/524/2433/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року 
Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Предоляк О.С., розглянувши у м Кременчуці в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року до суду звернулося ТОВ «Коллект Центр» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначали, що 12 жовтня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Бі ел джі мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №6343620. За умовами вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 15 днів, тобто до 27.10.2021 року, фіксована процентна ставка 1% в день (п. 1.5. договору). 
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконувала у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість по кредитному договору №6343620 від 12.10 2021року у сумі 19860,33 грн., з яких: 10 000грн.- тіло кредиту, 7935грн. - нараховані відсотки за користування кредитом станом на дату відступлення права вимоги, 1500 грн- заборгованість за комісією,353, 83грн.-інфляційні збитки та 71, 50грн. -3% річних.
29 листопада 2021 року між ТОВ «Бі ел джі мікрофінанс» та ТОВ '' Вердикт капітал'' укладено Договір про відступлення прав вимоги№ 29/11-1 у відповідності до умов якого ТОВ «Бі ел джі мікрофінанс» передало ТОВ '' Вердикт капітал'' належні йому права вимоги, а ТОВ '' Вердикт капітал'' ' прийняв належні ТОВ «Бі ел джі мікрофінанс» права вимоги до Боржників, у тому числі і до відповідача по кредитному договору № №6343620, а крім того 10 січня 2023 року між ТОВ '' Вердикт капітал'' та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 у відповідності до умов якого ТОВ '' Вердикт капітал'' передало , а ТОВ №6343620прийняло належні ТОВ '' Вердикт капітал`права вимоги до Боржників, у тому числі і до відповідача по кредитному договору№6343620.
Ухвалою судді від 17.02.2026 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні 3 повідомленням (викликом) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку та повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8ст.178ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку
Судом встановлено, що 12 жовтня 2021 року ТОВ «Бі Ел Джі Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №6343620, 
Відповідно до п.1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором.
Тип кредиту фінансовий кредит. Розмір (сума) кредиту 10000 грн (п.1.2.,1.3. договору).
Кредит надається строком на 15 днів (основний строк, строк А). Термін (дата повернення) кредиту 27.10.2021 (п.1.4.,1.5. договору).
Пунктом 1.5. договору передбачено, що з 1-го по 30-й день позичальник сплачує проценти за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1%.
У п. 1.6. договору вказано, що сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6. та повернення кредиту у визначений у а. 1.5. термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 13 календарних днів (строк Б, пролонгований строк), а зазначена у п. 1.5. договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 4, 95 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку.
Згідно з 1.12. строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року.
На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 59140,89%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13000 грн. У випадку настання умов, передбачених п.1.7 договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка складатиме 1229,92%, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 19435 грн (п.1.13. договору).
Згідно з п.2.1. договору кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом видачі готівки з каси кредитодавця або шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника після підписання сторонами договору. 
Пунктом 5.1 договору визначено, що позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього договору, а також із діючими Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими кредитодавцем та розміщеними на сайті кредитодавця з моменту укладення цього договору. Підписанням цього договору позичальнику підтверджує, що йому надана уся інформація згідно із ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію».
Як убачається із кредитного договору, він підписаний сторонами 
Відповідач також підписала паспорт споживчого кредиту ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс», у якому міститься інформація щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткова інформація 
На підтвердження факту перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 10000 грн позивачем надано квитанцію про здійснення операції з видачі кредиту
Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору шляхом надання відповідачу грошових коштів у визначеному розмірі.
Відповідач, всупереч умовам договору про споживчий кредит № 6343620. від 12.10.2021, взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, допустивши порушення умов кредитного договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора, становила 19435 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 7935 грн заборгованість за відсотками, 1500 грн заборгованість за комісією(а. с. 12).
Позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6343620 від 12.10 2021на підставі, укладеного між ТОВ «Бі ел джі мікрофінанс» та ТОВ '' Вердикт капітал'' укладено Договір про відступлення прав вимоги№ 29/11-1. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу розмір заборгованості складає 19860,33 грн., з яких: 10 000грн.- тіло кредиту, 7935грн. - нараховані відсотки за користування кредитом станом на дату відступлення права вимоги, 1500 грн- заборгованість за комісією,353, 83грн.-інфляційні збитки та 71, 50грн. -3% річних.
Зі свого боку, ТОВ «Коллект Центр» набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6343620 від 12.10 2021за договором Договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023укладеного з ТОВ «Вердикт Капітал», якому таке право відступив первісний кредитор ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» за договором факторингу № 29/11-1 від 29.11.2021.
Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № №6343620 від 12.10.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем у сумі 19860,33 грн., з яких: 10 000грн.- тіло кредиту, 7935грн. - нараховані відсотки за користування кредитом станом на дату відступлення права вимоги, 1500 грн- заборгованість за комісією,353, 83грн.-інфляційні збитки та 71, 50грн. -3% річних
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) плата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 ЦК України).
Факт прострочення відповідачем сплати заборгованості за наведеним договором не спростовано, доказів оплати заборгованості в повному обсязі суду не надані.
У ч. 2 ст. 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа 
Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доказів розірвання або визнання недійсним договору № №6343620 від 12.10.2021 в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 Цивільного кодексу України зазначений договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.
Звертаючись до суду, позивачем надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000 грн, у зв`язку з чим заявлені в цій частині позивачем вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Як вже зазначалося судом, при укладенні кредитного договору №6343620 від 12.10.2021 сторони договору погодили, що кредит надається строком на 15 днів (основний строк, строк А). Термін (дата повернення) кредиту - 27.10.2021 (п.1.4.,1.5. договору).
Водночас, п.1.7. кредитного договору передбачено, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6. та повернення кредиту у визначений у п. 1.5. термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 13календарних днів (строк Б, пролонгований строк), а зазначена у п. 1.5. договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку.
Як вбачається з розрахунку заборгованості первісного кредитора за договором № №6343620 ОСОБА_1 , не було здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором у визначений договором термін (основний строк), у зв`язку з чим строк надання кредиту було автоматично пролонговано на строк 13 календарних днів, дата повернення кредиту 09.11.2021 (а. с. 12).
Враховуючи, що станом на дату повернення кредиту заборгованість за кредитним договором №6343620від 12.10.2021 відповідачем не погашена, а нарахування відсотків відбувалося первісним кредитором у межах строку кредитування, з урахуванням автопролонгації, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7935 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних збитків у розмірі 353, 83 грн та 3% річних у розмірі 71, 50 грн за порушення грошового зобов`язання, то суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, не сплатила вчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушила зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.
Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по сплаті комісії у розмірі 1500 грн. суд зазначає наступне. 
Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон  України «Про споживче кредитування»
Пунктом 1.5 кредитного договору позичальнику встановлено плату процент у зв`язку з підвищенням ступеня кредитного ризику який становить становить 1500 грн, 
Суд приходить до висновку про те, що застосованими є нормативні приписи, відповідно до яких нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача (ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»). 
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, у стягненні з позичальника на користь позикодавця з заборгованості по комісії у сумі 1500 грн необхідно відмовити.
Згідно ст. ст.134,142ЦПК України суд відповідно до частини задоволених вимог, стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 3076, 64 грн.
Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги № 2352 від 01.12.2025 року на суму 9000 грн., копію витягу з акту № 17про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року. Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом з відповідача у визначеному позивачем розмірі. З огляду на подані представником ТОВ «Фінансова компанія ««Коллект Центр» процесуальні документи, доказове наповнення матеріалів справи та їх обсяг, враховуючи виконані роботи,принципи співмірності та розумності судових витрат,реальності адвокатських витрат, затрачений час, суд вважає,що обґрунтованими є витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.  
Керуючись статтями10,12,81,141,264,265,273, 280-289,352,354ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за: договором №6343620 від 12.10.2021 у загальному розмірі 18360,33 грн., а саме 10000 грн. заборгованості за кредитом, 7935 грн. заборгованості за процентами 353, 83грн.-інфляційні збитки та 71, 50грн. -3% річних, у повернення сплаченого судового збору в розмірі 3076, 64 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Позивач : товариство з обмеженою відповідальністю ««Коллект центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова будинок 3 офіс 306 
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 

Суддя Олена Предоляк