Справа № 136/626/26
провадження № 3/136/189/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026 року м. Липовець 
Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І., за участю секретаря судового засідання Мельник В.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Довгалюк Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , громадянка України, непрацююча, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягалася до адміністративної відповідальності
за ст. 173 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 747524 від 31.03.2026, 23.12.2025 о 10:50 год. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 виражалась нецензурними словами під час проведення сесії Липовецької міської ради, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.
15.04.2026 ОСОБА_1 подано до суду письмові пояснення по справі відповідно до яких вона вважає, що всі обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 747524 є надуманими і безпідставними, а вказана адміністративна справа має бути закрита у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
20.04.2026 ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення судово-лінгвістичної експертизи поставивши на вирішення експерта наступні питання:
- чи містять висловлювання ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі, нецензурну лайку, образливі вислови, або інші слова/фрази, що порушують загальноприйняті норми моралі?
- чи спрямовані дані висловлювання на приниження честі та гідності присутніх осіб на сесії або на цинічне порушення громадського порядку?
08.05.2026 ОСОБА_1 подано до суду клопотання про визнання відеозапису (DVD-диск) наданий поліцією, неналежним та недопустимим доказом у справі, а також не враховувати даний відеозапис під час прийняття рішення по справі.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні 23.12.2025 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП не визнала з підстав зазначених у поданих до суду письмових поясненнях.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Довгалюк Л.І. звернула увагу суду на те, що у діях її підзахисної відсутній склад адміністративного правопорушення, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просила закрити адміністративне провадження на підставі ст. 247 КУпАП. Додатково наголосила на тому, що на момент розгляду справи також закінчились строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зауважила, що враховуючи подання ОСОБА_1 клопотання про визнання недопустими доказів, просить залишити без розгляду клопотання про призначення судово-лінгвістичної експертизи (про що 08.05.2026 суддею прийнято відповідне протокольне рішення).
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили суд про те, що вони були присутні під час виступу 23.12.2025 ОСОБА_1 на засіданні сесії Липовецької міської ради, однак жодних її нецензурних висловлювань вони не чули.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Довгалюк Л.І., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до наступного висновку.
20.01.2026 дізнавачем сектору дізнання ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Сергієм Дажурою було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026025060000006 від 09.01.2026 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, про що винесено відповідну постанову. Копію постанови разом з копіями відповідних матеріалів кримінального провадження направлено начальнику ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачене ст. 173 КУпАП.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. 
Суддя звертає увагу, що на сьогодні не існує єдиної судової позиції з приводу того, чи потрібно визнавати винною особу у вчиненні адміністративного правопорушення у разі закриття справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Так, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 визначено, що вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Водночас розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд у разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, та лише після цього закриває провадження у справі.
У подальшому 07.11.2017 Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України на відміну від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийняла Висновок «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». У Висновку зазначено, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Окрім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів це єдина необхідна підстава для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття двох таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Таким чином, було зроблено висновок, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.
Згідно роз`яснень наданих Верховним Судом в постанові від 11.07.2018 року у справі № 308/8763/15-а, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
При цьому, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Як зазначив Верховний Суд, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, Верховний Суд прийшов до висновку, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22) розглянула питання тлумачення змісту ч. 2 ст. 49 КК України (звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності) та зауважила, що раніше застосований підхід не відповідає точному змісту кримінально-правової норми та дійсній волі законодавця, і відступила від правового висновку.
Так зазначила, що друге речення ч. 2 ст. 49 КК України не містить прямої вказівки щодо строків давності, на які необхідно орієнтуватися після відновлення їх перебігу. Недостатня визначеність формулювання ч. 2 ст. 49 КК України зумовлює суперечливе розуміння змісту правової норми і викликає питання як саме розглядати наведені в третьому реченні загальні строки: 1) як такі, що беззастережно застосовуються замість передбачених у ч. 1 ст. 49 КК України диференційованих строків у всіх випадках ухилення особи від досудового розслідування або суду й наступного з`явлення її із зізнанням чи затримання; 2) як альтернативні, тобто такі, що не виключають застосування диференційованих строків і замінюють їх лише в окремих випадках.
На переконання Великої Палати Верховного Суду, реалізація принципу гуманізму під час тлумачення та застосування конкретного положення закону про кримінальну відповідальність здійснюється за правилом: якщо відповідне положення містить елемент невизначеності й вона не може бути усунута з урахуванням інших конкретних чи загальних положень, таке положення має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом з усіх можливих.
З урахуванням вищезазначеного на даний час немає сформованої правової позиції Верховного Суду, про необхідність суду визнання винуватим або без встановлення вини особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наявність вищевказаної юридичної невизначеності, суддя звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Таким чином, суддя керується принципом застосування до особи найбільш сприятливого закону, у зв`язку з чим провадження в цій справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 38, 173, 247, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суддя - 
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Повний текст постанови складено та підписано 11 травня 2026 року.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ