Справа № 203/9017/25 
Провадження № 2-др/203/13/2026 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2026 року        Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді – Єдаменко С.В.,
при секретарі – Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Сави Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 203/9017/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несплачені аліменти, –
встановив:

В провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несплачені аліменти. Рішенням суду від 03 квітня 2026 року у задоволенні позову було відмовлено. 13 квітня 2026 року від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Сави О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з позивача витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 15 000 грн. 00 коп. Просив поновити строк подання документів для відшкодування правової допомоги адвоката, оскільки він пропущений з поважних причин – у зв`язку з перебуванням адвоката у відпустці.
16 квітня 2026 року від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Біжко Ю.О. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, які мотивовані тим, що порушено строк подання відповідної заяви: про очікувані витрати на правову допомогу не було зазначене в заяві по суті справи, під час судових дебатів не вказувалось, що згодом подаватимуться документи на стягнення витрат на правову допомогу адвоката, також пропущено 5-денний строк подання відповідних документів після ухвалення рішення. Також, представник позивача наполягала, що надані документи не підтверджують фактичне понесення відповідачкою витрат на правову допомогу та їх розмір. 
В судовому засіданні представник відповідачки підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.
Заслухавши думку представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, пропорційно до задоволених позовних вимог, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1–3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно ч.ч. 1 – 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Судом встановлено, що при поданні представником відповідачки відзиву на позовну заяву не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат із зазначенням очікуваних витрат на правову допомогу. Не було подано відповідних документів та заяви і до моменту завершення розгляду цивільної справи. Про намір стягнути витрати на оплату правової допомоги адвоката з наступним поданням документів на підтвердження їх розміру в судових дебатах представник відповідачки не заявляв.
При таких обставинах, з урахуванням приписів ст. 137 ЦПК України, заява представника відповідачки про відшкодування витрат на оплату правової допомоги адвоката задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133, 142, 257 – 261, 263 ЦПК України, суд –

вирішив:

У задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Сави Олега Миколайовича про стягнення витрат на оплату правової допомоги адвоката у цивільній справі № 203/9017/24 25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несплачені аліменти – відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.
Повний текст додаткового рішення складено 18 травня 2026 року.

Суддя    С.В. Єдаменко