Провадження № 2/537/334/2026
Справа № 537/7357/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2026 Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Фадєєвої С.О., за участі секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу № 537/7357/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту № 71294714 у розмірі 13200 грн, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати, понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн.
На обґрунтування позову зазначив, що 21.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 71294714, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000 грн строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті становить 600 грн. За умовами договору у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховуються 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором кредиту № 71294714 від 21.05.2025. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором позики, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 13200 грн, з яких: 4000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн – сума заборгованості за процентами, 600 грн – сума заборгованості за комісією та 8000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та договором позики, заборгованість за договорами не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінпром Маркет». 
Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги товариства підтримує, просить справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладання мелектронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіхі стотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів.
Судом встановлено, що 21.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71294714, відповідно до умов якого відповідачу була надано кредит у розмірі 4000 грн строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою 0,500 % в день. Відповідно до договору комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті складає 600 грн, пеня становить 4 % в день. Відповідно до п.5 вищевказаного договору він був укладений дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, підписаний сторонами, у тому числі відповідачем накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 65215. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що ознайомлений на сайті з інформацією щодо позикодавця та його послуги, з Офіційними правилами програми лояльності, вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, зазначена у Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі. Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» врегульовано продовження строку користування позикою. В силу п. 7.5 цих Правил продовження строку користування позикою є неможливим, якщо товариство відступило право вимоги за договором позики третій особі або звернулося до суду за примусовим стягненням заборгованості.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 4000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 . З виписки АТ «Універсал Банк», наданої на виконання ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.02.2026, вбачається, що на картковий рахунок №  НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 , було перераховано 21.05.2025 грошову суму 4000 грн. Відповідач не спростував факту отримання грошових коштів за договором.
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпрома Маркет» за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до п. 2.1.3 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх право щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства; підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимоги в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін у порядку, визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 16/10/25 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 та право вимоги за договором кредиту № 71294714 від 21.05.2025 у розмірі 13200 грн, з яких: 4000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн – сума заборгованості за процентами, 600 грн – сума заборгованості за комісією та 8000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою. Правомірність правочину презюмується. Правомірність переходу права вимоги до позивача відповідачем не оспорювалася.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною першою та другою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 71294714 від 21.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 складає 13200 грн, з яких: 4000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн – сума заборгованості за процентами, 600 грн – сума заборгованості за комісією та 8000 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, який продовжується і на час винесення рішення, а строк кредитування діє з 21.05.2025 по 19.06.2025, на правовідносини, які склались між сторонами, поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Таким чином, суд уважає, що нарахування неустойки в сумі 8000 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак позовна вимога в частині її стягнення задоволенню не підлягає.
Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за кредитним договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, не оспорював правильність проведених розрахунків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 71294714 від 21.05.2025 у розмірі 5200 грн, з яких: 4000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн – сума заборгованості за процентами та 600 грн – сума заборгованості за комісією.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із вищенаведеного та пропорційного розрахунку, на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 954 грн 43 коп. (13200 грн/100 %=5200 грн/х, х= 39,40 %; 2422 грн 40 коп./100 % = х/39,40 %, х = 954 грн 43 коп.)
Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; копію витягу з акту № 6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, з якого вбачається, що вартість правничої допомоги за вивчення матеріалів та складання позову відносно ОСОБА_1 становить 4500 грн.
Виходячи із вищенаведеного та пропорційного розрахунку, а також зважаючи на те, що відповідач не висловив заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1773 грн (4500 грн/100 % = х/39,40 %, х = 1773 грн).
Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 530,536,629. 1049, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Задовольнити частково позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, буд.31/33) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором№ 71294714 від 21.05.2025 у розмірі 5200 грн, з яких: 4000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 600 грн – сума заборгованості за процентами та 600 грн – сума заборгованості за комісією).
У задоволенні інших вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 954 грн 43 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1773 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя С.О. Фадєєва