ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №331/4002/25 Головуючий в 1 інст. Каретник Ю.М.
Провадження №33/807/532/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Башурова С.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 із доповненням до апеляційної скарги адвоката Башурова С.С. на постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №376477, складеного 29 червня 2025 року, 29 червня 2025 року о 21:43, м. Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, 8А, гр. ОСОБА_1 керував ТЗ Renault Kangoo, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в спеціальному медичному закладі відмовився. Від керування відсторонений шляхом залишення ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.
Вважає, що суд в порушення вимог КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події, розглянувши справу поверхнево.
Просить скасувати постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 29 січня 2026 року, провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
24 квітня 2026 року до Запорізького апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 від його захисника – адвоката Башурова С.С., в яких захисник наголошує на відсутності фіксації відеозаписом події ознак стану сп`яніння ОСОБА_1 . Вказує, що в порушення п. 4 Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, поліцейські жодної ознаки алкогольного сп`яніння у водія не виявили, а лише повідомили про типові ознаки наркотичного сп`яніння з тесту наведеної Інструкції. Стверджує, що відповідно до часу, зафіксованого відеокамерами поліцейських, між часом зупинки та часом зафіксованої розмови з поліцейськими пройшло 1 хв. 28.сек. Відповідно, при дослідженні відеозапису судом не встановлено, чому поліцейські не надали відеозаписи з фіксацією початку розмови поліцейського з водієм та чи були виконані поліцейським вимоги ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» щодо інформування водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Разом із цим, судом не було допитано з цього приводу поліцейських та водія.
Вважає, що долучення до матеріалів справи неповного відеозапису події робить такий доказ неналежним через порушення вимог п. 4 Порядку № 1103 від 17.12.2008 року.
Крім того, адвокат Башуров С.С. звернувся з клопотанням про виклик та допит в якості свідка поліцейського УПП ОСОБА_2 .
Під час апеляційного перегляду справи, адвокат Башуров С.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. 
ОСОБА_3 також підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі. Зазначив, що на відеозаписі події відсутній початок його фіксації. Вказав, що після його зупинки, поліцейський запитав коли він вживав алкогольні напої, на що він відповів, що позавчора. Наголосив, що погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки, оскільки дуже поспішав. Однак, працівники поліції почали повторно пропонувати йому пройти огляд, проте вже на визначення стану наркотичного сп`яніння. Внаслідок чого, він припинив довіряти поліцейським.
Допитаний під час апеляційного перегляду справи поліцейський ОСОБА_4 показав, що йому невідомо про відсутність на відеозаписі 47 секунд його фіксації. Вказав, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, внаслідок чого йому і було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не встановлювалися. Наголосив, що спеціальний технічний прилад «Алкотест» був наявний в розпорядженні екіпажу поліції. Проте, ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Алкотест», через виявлення у нього ознак саме наркотичного сп`яніння. Додав, що відеозаписи з бодікамер працівників поліції та відео з реєстраторів службових автомобілів зберігаються на сервері УПП 2 місяці.
Поліцейський ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду показав, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у нього були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, які були зазначені в протоколі. Жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було виявлено та йому не було оголошено. За наслідками виявлення у ОСОБА_1 саме ознак наркотичного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Додав, що він не є спеціалістом у сфері медицини, однак порушення координації рухів у ОСОБА_1 одразу було встановлено, ліхтариком очі ОСОБА_1 не перевіряли.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №376477 від 29 червня 2025 року підтверджується:
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 червня 2025 р., відповідно до якого у ОСОБА_1 поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів (а.с. 5);
- відеозаписом події (а.с. 9).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, згідно п. п. 2, 4, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані. 
ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Доводи сторони захисту про відсутність відеофіксації оголошення поліцейським причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , про відсутність фіксації виявлення у ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння, суддя апеляційного суду вважає безпідставними.
Так, відеозаписом події, який долучений до матеріалів справи, зафіксовано рух транспортного засобу Renault Kangoo, днз НОМЕР_2 з наявною несправністю лівої фари, що не працює у темну пору доби, його зупинка. Під час перевірки документів водія, як встановлено поліцейськими - ОСОБА_1 зафіксовано візуальний огляд його очей. Оголошено пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я через виявлені у нього ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів (час запису 00:06:04). Роз`яснення водію ОСОБА_1 про те, що йому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку із виявленням у нього ознак саме наркотичного сп`яніння. Відмова ОСОБА_1 пройти запропонований огляд з означенням «ну а смисл, навіщо?». Зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу.
Отже, доводи захисника про недопустимість наявного в справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставними, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який має технічні несправності, виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. 
Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис події є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 102, передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. 
На переконання судді апеляційного суду, наданий суду відеозапис, на якому зафіксовані з`ясування обставин щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та процесуальні дії, які вчиненні інспекторами патрульної поліції об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Слід зазначити, що долученим до справи відеозаписом події і спростовуються доводи ОСОБА_1 про встановлення у нього поліцейським ознак алкогольного сп`яніння та бажання ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер». Разом із цим, ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом складеного відносно нього протоколу, в якому вказані виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, що засвідчив власним підписом у п. 18 протоколу, заперечень не вказав.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненням до апеляційної скарги адвоката Башурова Сергія Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 331/4002/25