Дата документу 11.06.2026	Справа № 554/14730/24	
 	Провадження № 2-а/554/37/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:
головуючий суддя: Сініцин Е.М.
за участю секретаря: Кувіти М.М. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Полтави надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3708644 від 22.12.2024 року.
У позовній заяві позивач зазначив, що 22 грудня 2024 року постановою Відповідача серія ЕНА № 3708644 у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. 
Згідно змісту даної постанови, він 22.12.2024 року о 07:36 год. в м. Полтаві по вул. Європейській (Фрунзе) 113, керуючи транспортним засобом не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містять у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ та транспортний засіб, чим порушив вимоги п.п. 2.1а та 2.1б ПДР – керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування. 
Він не керував транспортним засобом, тому відповідач взагалі не мав права вимагати у нього пред`явлення посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою з наступних причин.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В даному випадку ніяких доказів його вини немає. Відповідно до ст. 247 КУпАП, де зазначається, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, можна зробити висновок, що Відповідач незаконно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, адже він 22.12.2024 року о 07:36 год. в м. Полтаві, по вул. Європейській, 113 не керував транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, він взагалі не керував транспортним засобом, а перебував в автомобілі, чекаючи свого знайомого ОСОБА_2 , який був водієм автомобіля і вийшов по своїм справам.
З рішенням інспектора не погоджується, Постанова підлягає скасуванню у зв`язку із недоведеністю обставин справи.
З огляду на викладене, позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА №3708644 від 22.12.2024 року, якою його - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КупАП.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 06 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, недоліки усунуті позивачем. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 18 березня 2025 року у адміністративній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання без виклику, але з повідомленням сторін.
Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.
Представник відповідача про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, у якому зазначив про необґрунтованість вимог позивача з огляду на надані відеозаписи з нагрудного реєстратора та з системи «Безпечне місто», на якому зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху.
У подальшому, ознайомившись із відзивом та диском з відеозаписами позивач направив до суду відповідь на відзив, у якому продовжує стверджувати, що матеріали адміністративної справи не містять доказів керування транспортним засобом 22.12.2024 року о 07:36 годин громадянином ОСОБА_1 .. Працівники Департаменту патрульної поліції транспортний засіб не зупиняли. Відсутність законних підстав у працівників поліції, які під`їхали до припаркованого автомобіля о 09:55 годині, вимагати у громадянина ОСОБА_1 посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Вказані в постанові дата та час вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлені наступні обставини.
Відповідно до постанови серії ЕНА №3708644 від 22.12.2024 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за частиною 1 статті 126 КУпАП, за те, що 22.12.2024 року о 07:36 год. в м. Полтаві по вул. Європейській (Фрунзе) 113, керуючи транспортним засобом не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містять у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ та транспортний засіб, чим порушив вимоги п.п. 2.1а та 2.1б ПДР – керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Слід зазначити, що ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Крім того, ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, на підставі яких він виніс оскаржуване рішення.
Суд вважає, що позивачем не доведено протиправність винесеної відносно нього Постанови Серії ЕНА №3708644 від 22.12.2024 року, оскільки з належних та допустимих доказів, що надані відповідачем – відеозаписів, що здійснені поліцейськими на нагрудні відео реєстратори, а також з камер системи «Безпечне місто», що узгоджуються між собою, встановлено, що відомості викладені в оскаржуваній постанові відповідають дійсності.
Так, на зазначених взаємоузгоджених відеозаписах чітко спостерігається, що транспортний засіб Renault Master, номерний знак НОМЕР_1 , о 07:35 год. здійснює рух по проїжджій частині вулиці Європейській м. Полтави та здійснює зупинку біля зупинки громадського транспорту «П.Мирного», де продовжує стояти з включеним двигуном, внаслідок чого відбувається задимлення з під капоту автомобіля. 
Близько 09:47 приїжджає бригада ДСНС. 
Також на відео зафіксовано, що до приїзду бригади ДСНС із автомобіля ніхто не виходив.
Працівник ДСНС під час обстеження автомобіля, підійшов до вікна з боку водія, після чого, з місця водія вийшов чоловік, який відкрив капот автомобіля і знову сів за кермо. 
Близько о 09:51 години під`їхали поліцейські, які, внаслідок технічної несправності автомобіля, а саме його задимлення, підішли до водія і стали вимагати документи на транспортний засіб і на право керування ним. 
Внаслідок пред`явлення паспорта громадянина, працівники поліції встановили особу - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в автомобілі знаходився один і вийшов із водійського місця даного автомобіля. 
Надані відповідачем відео продовжуються з 07:35 годині до 11:15 годин. 
Суд вважає, що надана відповідачем кількість відео файлів підтверджує, що автомобіль рухався о 07:35 год. по проїжджій частині вулиці Європейській м. Полтави, зупинився, з нього ніхто не виходив доки не приїхали працівники ДСНС, а в подальшому екіпаж патрульної поліції, які і встановили особу - ОСОБА_1 13.01.1981 року. 
Надані відео перериваються, але на долі секунди, що позбавляє фізичної можливості будь-якої особи вийти з автомобіля, а потім сісти в автомобіль непримітним.
Суд вважає, що відео підтверджують безперервність фіксування. 
Ствердження позивача, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , який був водієм автомобіля і відійшов по своїм справам, є умисним введенням суду в оману і спростоване матеріалами справи. 
На відео, надані відповідачем, «1export-efgbr_» (о 09:56:29; 09:56:37; 09:56:54; 09:57:18; 09:53:34), на відео «2export-efgbr_» (о 10:51:22; 10:22:13; 10:22:17; 10:32:39; 10:23:47; 10:27:38) на неодноразові вимоги інспектора, надати документи, передбачені п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс, водій вищевказані документи не надав.
Матеріалами відеофіксації, а саме відео «1export-efgbr_» та «2export-efgbr_», підтверджується, що о 09:56:29; 09:56:37; 09:56:54; 09:57:18; 09:53:34, 10:51:22; 10:22:13; 10:22:17; 10:32:39; 10:23:47; 10:27:38 на неодноразові вимоги інспектора, надати документи, передбачені п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс, водій вищевказані документи не надав.
Відповідно до п. 2.4 ПДР України - на вимогу поліцейського водій зобов`язаний зупинитися, а також пред`явити документи, передбачені пунктом 2.1 ПДР: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та, у випадках, передбачених законом, поліс обов`язкового страхування (автоцивілку).
Враховуючи, що інспектором встановлені факти керування 22.12.2024 року о 07:36 год., ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Master, номерний знак НОМЕР_1 , що мало місце в м. Полтаві по вул. Європейській (Фрунзе) 113, та відмова надати документи, передбачені п.2.1 ПДР України, на вимогу поліцейського, суд вважає, що водій порушив пункт 2.1а та 2.1б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність.
Тобто, інспектор мав право звернутися до водія, який порушує ПДР, з вимогою про пред`явлення документів. 
Однак, водій не забажав пред`явити документи, відповідно, позивач порушив вимоги п.2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. 
Посилання позивача, що йому не пред`явили докази його правопорушення, суд вважає безпідставними, оскільки саме позивач не забажав приймати участь у розгляді адміністративної справи, що здійснювали поліцейські. 
В п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Враховуючи технічну несправність автомобіля - задимлення, суд вважає, що вимоги працівника патрульної поліції пред`явити ОСОБА_1 документи на автомобіль і транспортний засіб – є законними. 
Суд погоджується з позицією позивача, що транспортний засіб працівники патрульної поліції не зупиняли, однак, працівники поліції діяли у законний спосіб, їх дії повністю виправдовують втручання правоохоронного органу в права позивача, вони є співрозмірними і обґрунтованими для з`ясування обставин та припинення негативних можливих наслідків. 
Розгляд справи про адміністративне правопорушення був здійснений інспектором з роз`ясненням прав водію, передбачених ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. 
Постанова винесена та оголошена в порядку ст.285 КУпАП, її зміст відповідає ст.283 КУпАП. 
Суд вказує, що невизнання обставин вчинення правопорушення за наявності належних та допустимих доказів його вчинення не може бути підставою для визнання Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною.
З огляду на вищевикладене, суд вважає доводи позивача необґрунтованими та такими, що у повній мірі спростовані відповідачем.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Постанова серії ЕНА №3708644 від 22.12.2024, за якою притягнуто ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України, винесена відповідно до вимог чинного законодавства, тому необхідно відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.139 КАС України. 
В позові відмовлено, тому судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 2,9,76, 139, 242-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення –відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони по справі:
Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП – не відомий.
Відповідач – Департамент патрульної поліції, місцезнаходження – 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код в ЄДРПОУ – 40108646.

Суддя: Е.М. Сініцин.